Справа № 161/20233/23 	Головуючий у 1 інстанції: Івасюта Л. В. 	
Провадження № 22-ц/802/967/25  	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
02 жовтня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Шевчук Л. Я.,
суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,
секретар с/з Трикош Н. І.,
з участю:
представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
представника відповідача – ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_1 , до Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Департамент освіти Луцької міської ради, про стягнення шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , та відповідача Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради», подану представником Рущаком Володимиром Михайловичем, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , в інтересах якої діє Яцушек С. С., звернулися в суд із зазначеним позовом, який обґрунтований тим, що ОСОБА_4 протягом 2022 - 2023 навчального року навчалася у 11-Г класі Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» (далі – КЗЗСО «Луцька гімназія № 7 ЛМР»). 27 квітня 2023 року гімназія за участі педагогів та учнів 11-х класів проводила навчально-польові збори на території табору «Сонячний» у с. Гаразджа Луцького району Волинської області з метою відпрацювання навиків з тактичної підготовки та тактичної медицини з предмета «Захист України», який включений до освітньої програми. Для проведення навчально-польових зборів учнів гімназії, у тому числі позивачку ОСОБА_4 , було забезпечено польовим одягом камуфляжного забарвлення, розмір якого перевищував ріст самої учениці ОСОБА_4 . Захисну маску ОСОБА_4 не могла закріпити через невідповідність розмірів, з чим зверталася спочатку до однокласника, а пізніше до педагога, який направив її до інструктора. Після того як маска на обличчі ОСОБА_4 була краще закріплена, вона продовжувала відчувати її ненадійність, тому, що маска ковзала по обличчю.
Під час гри в пейнтбол, яка відбувалася на території закинутих будівель, ОСОБА_4 заховалася в одній із кімнат коли туди зайшли учні протилежної команди, вона почала стріляти по них, а вони у відповідь. Рухаючись до виходу з метою покинути територію, де відбувалася гра, вона відчула влучання кульки в праву нижню частину щелепи, маска з обличчя зісковзнула і вона відчула різкий біль в лівому оці внаслідок влучання кульки. Від цього пострілу ОСОБА_4 була дезорієнтована, від болю замружувала очі, відчувала, що з очей йдуть сльози. Після надання ОСОБА_4 першої допомоги один з педагогів відвіз її до медичної установи, де їй було встановлено діагноз - контузія лівого ока середнього ступеня, забій м`яких тканин верхньої повіки ока.
В подальшому зір ОСОБА_4 став погіршуватися, тому його коригування проводилося за допомогою окулярів чи лінз, проте внаслідок контузії відбулося різке погіршення зору, у зв?язку з чим їй була рекомендована консультація в хірурга та оперативне втручання. З 17 травня 2023 року ОСОБА_4 проходила лікування у м. Львові, а 30 травня 2023 року їй було встановлено діагноз, віднесений до Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років. В подальшому ОСОБА_4 було проведено друге оперативне втручання. 
Внаслідок нещасного випадку сама ОСОБА_4 та її батьки зазнали значних моральних страждань та понесли значні матеріальні витрати пов`язані з лікуванням дочки.
Позивачі вважають, що навчальний заклад не вжив всіх необхідних заходів безпеки, зокрема не забезпечив учнів належними засобами захисту від травмування обличчя, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала ушкодження здоров?я (каліцтво).
Покликаючись на зазначені обставини та збільшивши позовні вимоги, позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача у її користь моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн, 73 632,76 грн матеріальної шкоди, а також просила стягнути в користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 180 000,00 грн та понесені у справі судові витрати.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2025 року у цій справі позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» на користь ОСОБА_1 30 000 грн моральної шкоди.
Стягнуто з Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» в користь ОСОБА_1 48 899,98 грн матеріальної шкоди, понесеної у зв?язку з відновленням здоров?я ОСОБА_4 .
Стягнуто з Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» на користь ОСОБА_4 160 000 грн моральної шкоди.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 2389,00 грн.
Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 серпня 2025 року ухвалено стягнути з Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дочки ОСОБА_4 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 800 грн.
Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
У поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду в частині задоволення позову про відшкодування матеріальної шкоди змінити та стягнути з відповідача в користь позивачки замість 48 899,98 грн – 73 632,76 грн моральної шкоди.
Відзиви на апеляційні скарги не подавалися.
У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу позивача підтримав, апеляційну скаргу відповідача заперечив, представник відповідача апеляційну скаргу відповідача підтримав, апеляційну скаргу позивача заперечив.
Інші учасники справи у судове засідання не з?явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу відповідача слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди змінити з таких підстав.
Згідно зі статтями 15, 16  ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом за матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу № 67-од від 20 квітня 2023 року КЗЗСО «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» «Про організацію та проведення навчально-польових зборів з предмета «Захист України» у 2022-2023 навчальному році» призначено проведення навчально-польових зборів з учнями 11-их класів в період з 26 квітня 2023 року по 28 квітня 2023 року. Організацію та проведення навчально-польових зборів покладено на учителя предмета «Захист України» підполковника ОСОБА_3 та учителя основ медичних знань предмета «Захист України» ОСОБА_5 . Засвоєння навиків з тактичної підготовки було призначено на 27 квітня 2023 року на території табору «Сонячний» в селі Гаразджа. Відповідальність за проведення покладено на учителя предмета «Захист України» підполковника ОСОБА_3 , учителя фізичного виховання ОСОБА_6 та учителя основ медичних знань предмета «Захист України» ОСОБА_5 . Відповідальність за навчання, стан дисципліни, здоров`я учнів, дотримання заходів безпеки і правил дорожнього руху під час переходу, переїзду до місяця проведення занять, збереження майна покладено на учителів ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і особисто на кожного учня закладу, залученого до навчально-польових зборів. Учителям предмета «Захист України» ОСОБА_3 та основ медичних знань «Захист України» ОСОБА_5 перед початком навчально-польових зборів провести з учнями 11-х класів інструктаж з безпеки життєдіяльності із особистим підписом учня про ознайомлення з інструктажем (т. 1, а. с. 89-91).
Крім того судом встановлено, що 27 квітня 2023 року з ученицею 11-Г ОСОБА_4 стався нещасний випадок, у зв?язку з чим на підставі Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачем освіти під час освітнього процесу, було створено комісію по розслідуванню нещасного випадку (т. 1, а. с. 80).
29 квітня 2023 року комісією за результатами розслідування складений акт № 1 розслідування нещасного випадку. Згідно з висновком комісії нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з освітнім процесом відповідно до пункту 5 Положення про порядок розслідування нещасних випадків. Причиною нещасного випадку визнано травму по необережності (т. 1, а. с. 80-82).
Відповідно до Положення про порядок розслідування нещасних випадків, що сталися із здобувачами освіти під час освітнього процесу, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України № 659 від 16 травня 2019 року, про кожний нещасний випадок, що трапився із здобувачами освіти за обставин, що визначені в пункті 5 розділу І цього Положення, а саме під час проведення навчальних занять (лекцій, уроків, практичних, лабораторних занять, інших занять та в перервах між ними) відповідно до навчальних, виробничих і наукових планів та розкладу занять;  під час прямування на заняття з одного корпусу закладу освіти до іншого пішки чи на транспорті, якщо це визначено навчальними, виробничими і науковими планами та розкладом занять;  під час проведення позакласних, позашкільних та інших заходів у вихідні, святкові та канікулярні дні, якщо ці заходи здійснюються під безпосереднім керівництвом працівника закладу освіти (викладача, вчителя, вихователя, класного керівника, майстра виробничого навчання тощо) або іншої особи, яка призначена наказом закладу освіти за його згодою;  під час занять із трудового та професійного навчання, проведення професійних, науково-дослідних і дослідно-конструкторських робіт, виробничої та навчальної практики, які проводяться відповідно до навчальних планів у закладах освіти або на дільницях (територіях), що їм належать;  під час роботи у шкільних лісництвах, на навчально-дослідних ділянках закладу освіти;  під час роботи та відпочинку у студентських, учнівських об`єднаннях (таборах праці і відпочинку, дитячих оздоровчих таборах при закладах освіти тощо);  під час проведення спортивних змагань, тренувань, оздоровчих заходів, екскурсій, походів, експедицій, організованих закладом освіти у встановленому порядку;  під час перевезень здобувачів освіти до місця проведення навчання, інших заходів і у зворотному напрямку в разі організованого прямування їх на запланований захід на транспорті або пішки, потерпілий або свідок нещасного випадку повинен повідомити учителя, вихователя, викладача, іншого працівника, що був присутній під час проведення заходів освітнього процесу в закладі освіти чи за його межами, який зобов`язаний  терміново організувати надання домедичної допомоги потерпілому та викликати бригаду швидкої медичної допомоги, у разі потреби за відсутності в населеному пункті станцій швидкої медичної допомоги - його транспортування до найближчого закладу охорони здоров`я;  зберегти обстановку на місці в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю та здоров`ю тих, хто там перебуває, і не призведе до ще тяжчих наслідків);  негайно повідомити про те, що сталося, керівника закладу освіти та особу, яка є відповідальною за охорону праці, безпеку життєдіяльності в закладі освіти.
Якщо нещасний випадок трапився під час походів, екскурсій або інших заходів поза територією району або міста, де розташовано заклад освіти, особа, відповідальна за проведення заходу, негайно повідомляє також орган управління освітою за місцем події.
Керівник закладу освіти, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний негайно  вжити заходів щодо усунення причин, що викликали нещасний випадок;  повідомити батьків, інших законних представників потерпілого;  направити письмовий запит до закладу охорони здоров`я для отримання довідки;  протягом доби утворити наказом комісію із розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування нещасного випадку.  Якщо заклад охорони здоров`я відмовляє в наданні довідки, строк проведення розслідування може бути продовжено на час, потрібний для отримання та опрацювання довідки.
Під час розслідування потрібно брати до уваги довідку, яку надають батьки, інші законні представники потерпілого, у тому числі після завершення лікування.
Про нещасний випадок, що стався із здобувачем освіти через отруєння, нанесення тілесних ушкоджень унаслідок протиправних дій, інших правопорушень під час освітнього процесу, керівник закладу освіти також повідомляє органи поліції та заклад громадського здоров`я відповідної території.
Комісія із розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом п`яти робочих днів із дати її утворення провести розслідування нещасного випадку. У разі потреби проведення експертиз, лабораторних досліджень, випробувань, надання інших документів для встановлення обставин та причин нещасного випадку строк розслідування може бути продовжено, але не більше ніж на один місяць. Рішення про таке продовження приймає комісія із розслідування нещасного випадку. Керівник закладу освіти, який призначив розслідування, видає наказ про продовження строку розслідування.
Під час розслідування нещасного випадку комісія із розслідування нещасного випадку повинна  з`ясувати обставини та причини нещасного випадку;  отримати пояснення від потерпілого (за можливості);  виявити й опитати свідків та осіб, які допустили порушення нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки життєдіяльності;  визначити, чи пов`язаний нещасний випадок з освітнім процесом;  розробити заходи щодо попередження подібних нещасних випадків;  скласти акт розслідування нещасного випадку (додаток 1);  скласти акт про нещасний випадок, що стався із здобувачем освіти (вихованцем, учнем, студентом, курсантом, слухачем, стажистом, клінічним ординатором, аспірантом, докторантом закладу освіти), за формою Н-Н (далі - акт Н-Н) (додаток 2), якщо нещасний випадок пов`язаний з освітнім процесом, у п`яти примірниках, які затверджує керівник закладу освіти.
До акта Н-Н додають пояснення свідків, потерпілого та інші документи щодо обставин нещасного випадку, наявності шкідливих і небезпечних чинників та довідку.
Керівник закладу освіти забезпечує правильне і своєчасне розслідування та облік нещасних випадків, складання акта розслідування нещасного випадку та акта Н-Н, розроблення і виконання заходів щодо усунення причин нещасного випадку.  Керівник закладу освіти протягом одного робочого дня після одержання актів і матеріалів, підготовлених комісією із розслідування нещасного випадку за підсумками її роботи, повинен розглянути і затвердити акт розслідування нещасного випадку та акт Н-Н (у разі складання).  Примірники затвердженого акта Н-Н протягом трьох робочих днів керівник закладу освіти надає або надсилає поштою з повідомленням  потерпілому, батькам, іншим законним представникам потерпілого;  керівнику структурного підрозділу закладу освіти, де стався нещасний випадок;  начальнику служби охорони праці закладу освіти або особі, на яку покладено ці обов`язки (відповідальному);  засновнику (засновникам) приватного закладу освіти, органу управління освітою, іншим державним органам, до сфери управління яких належить заклад освіти;  первинній профспілковій організації відповідної профспілки або уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці (у разі, якщо немає профспілки в закладі освіти).
Згідно з висновком комісії по розслідуванню нещасного випадку, що стався з ученицею навчального закладу ОСОБА_4 , нещасний випадок визнано таким, що пов?язаний з освітнім процесом, причина нещасного випадку – травма по необережності (т. 1, а. с. 81, 82).
Положенням про організацію роботи з охорони праці та безпеки життєдіяльності учасників освітнього процесу в установах і закладах освіти, затвердженим Наказом Міністерства освіти і науки України № 1669 від 26 грудня 2017 року, визначено, що керівник закладу освіти (ректор, директор, завідувач)  є відповідальним за створення безпечних умов освітнього процесу згідно із законодавством про охорону праці, не дозволяється проведення освітнього процесу за наявності шкідливих та небезпечних умов.
Викладач, учитель, класовод, куратор групи, класний керівник, вихователь  є відповідальним за збереження життя і здоров`я здобувачів освіти під час освітнього процесу;  забезпечує проведення освітнього процесу, що регламентується законодавчими та нормативно-правовими актами з питань охорони праці, безпеки життєдіяльності;  організовує вивчення здобувачами освіти правил і норм з охорони праці, безпеки життєдіяльності;  проводить інструктажі із здобувачами освіти:  з охорони праці - під час проведення трудового навчання і виробничої практики відповідно до Типового положення;  з безпеки життєдіяльності - під час проведення навчальних занять, позакласних, позашкільних заходів:  вступний на початку навчального року - з реєстрацією вступного інструктажу з безпеки життєдіяльності здобувачів освіти в журналі обліку навчальних занять (додаток 1) на сторінці класного керівника, куратора групи;  первинний, позаплановий, цільовий інструктажі - з реєстрацією в журналі реєстрації первинного, позапланового, цільового інструктажів здобувачів освіти з безпеки життєдіяльності (додаток 2);  первинний інструктаж перед початком заняття (нової теми, лабораторної, практичної роботи тощо) - з реєстрацією в журналах обліку навчальних занять і виробничого навчання на сторінці предмета в рядку про зміст уроку, лекції, практичної роботи тощо;  здійснює контроль за виконанням здобувачами освіти правил (інструкцій) з безпеки;  проводить профілактичну роботу щодо запобігання травматизму серед здобувачів освіти під час освітнього процесу;  проводить профілактичну роботу серед здобувачів освіти щодо вимог особистої безпеки у побуті (дії у надзвичайних ситуаціях, дорожній рух, участь у масових заходах, перебування в громадських місцях, на об`єктах мережі торгівлі тощо);  при настанні під час освітнього процесу нещасного випадку вживає заходів, передбачених Положенням про порядок розслідування нещасних випадків.
Таким чином, відповідальність за життя і здоров`я здобувачів освіти на час здійснення освітнього процесу покладається на заклад освіти.
З урахуванням того, що нещасний випадок із здобувачем освіти ОСОБА_4 стався під час освітнього процесу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача матеріальної і моральної шкоди.
Колегія суддів також погоджується з висновками місцевого суду про стягнення з відповідача в користь позивачки ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 46 969,86 грн з огляду на таке.
Позивачка ОСОБА_4 , яка отримала травму внаслідок нещасного випадку під час освітнього процесу, проходила тривале лікування, на що були витрачені грошові кошти. 
Сторона позивача просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 73 632,76 грн. У цю суму були включені як витрати на лікування ОСОБА_4 так і витрати на придбання пального і витрати на оренду житла у місті Львові.
Згідно з висновком експерта № 77 від 01 листопада 2024 року безпосередньою причиною виникнення патологічного стану ОСОБА_4 є травма, отримана безпосередньо в ділянку лівого ока. Травма, яку отримала ОСОБА_4 під час події, яка мала місце 27 квітня 2023 року, а саме в результаті влучання кульки в її обличчя в районі верхньої повіки під час гри в пейнтбол, пов`язана з отриманням нею статусу особи з інвалідністю.
Особа, якій завдано збитки, має право на їх відшкодування (стаття 22 ЦК України).
Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За положеннями статей 1166, 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише з вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
За змістом частини 1 статті 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоро’`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.
Відповідно до частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.
На підтвердження понесених витрат на лікування сторона позивача надала суду чеки на придбання медикаментів та витратних медичних матеріалів на загальну суму 46 969,86 грн, а також зазначила, що були понесені витрати на лікарські послуги у розмірі 1 930,00 грн.
Крім того сторона позивача просила стягнути з відповідача витрати на придбання пального у розмірі 14 930,72 грн та витрати на оренду житла у місті Львові у розмірі 9 800,00 грн.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрати на придбання дизельного палива та оренду житла у м. Львові, оскільки зазначені витрати не пов?язані з лікування позивачки ОСОБА_4 .
Відповідно до статті 23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У пункті 3 своєї постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Пленум Верховного Суду України роз?яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування.
Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілої. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту, тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною і при її визначенні враховується характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, які мають істотне значення, вимога розумності і справедливості.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2922 року у справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 (провадження № 61-3943св22).
Таким чином, розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному окремому випадку з урахуванням всіх обставин справи.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17932/14-ц (провадження № 14-538цс19) зробила висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
У своїй постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 210/5258/16-ц (провадження № 14-46цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині 3 статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив позивач.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , внаслідок чого вона отримала статус особи з інвалідністю, перенесені нею фізичні та психічні страждання, неодноразові оперативні втручання та неможливість повноцінного відновлення після пережитих подій, що призвело до порушення нормального та звичного способу життя як дитини, так і її батьків, та стягнув з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 (матір потерпілої особи ОСОБА_4 ) 30 000,00 грн, а на користь позивачки ОСОБА_4 160 000,00 грн.
Колегія суддів вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди є завищеним та не в повній мірі відповідає характеру та обсягу моральних страждань, суті спірних правовідносин та засадам розумності, виваженості та справедливості.
Врахувавши наведені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди слід змінити та стягнути з відповідача Комунального закладу загальної освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» на користь позивачки ОСОБА_1 15 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, на користь позивачки ОСОБА_4 100 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди. 

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу відповідача Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради», подану представником Рущаком Володимиром Михайловичем, задовольнити частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2025 року у цій справі в частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди змінити.
Стягнути з відповідача Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» на користь позивача ОСОБА_1 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з відповідача Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцька гімназія № 7 Луцької міської ради» на користь ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 100 000,00 (сто тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий 

Судді