ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/26490/23
адміністративне провадження № К/990/4480/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 380/26490/23
за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року, ухвалену суддею Кравцовим О.Р.         
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року, ухвалену колегією у складі: головуючого судді Кухтея Р.В., суддів: Коваля Р.Й., Шевчук С.М.

УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   У листопаді 2023 року ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) ( далі - відповідач) в якому просив суд:
1.1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення позивачу перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках, підйомної допомоги виплаченої у 2015 році щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі - Постанова №889) за період з січня 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
1.2.   зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 підйомної допомоги виплаченої у 2015 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2024, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889      за період з лютого 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої      Постановою № 889 за період з лютого 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
3.   Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині вищевказаних позовних вимог вже вирішено судом у іншій справі - № 380/15455/23.
3.1. Так, судами встановлено, що предметом спору в справах № 380/26490/23 та   № 380/15455/23 є дослідження підстав для перерахунку і виплати допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за період з лютого 2016 по лютий 2018 включно. 
3.2. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції дійшли висновку, що стосовно заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача повторно провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою №889 за період з лютого 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення є рішення суду, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.
3.3. Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважив, що формулювання змісту заявлених позовних вимог у спосіб, який є відмінним від наведеного у справі               № 380/15455/23, не змінює суті спірних правовідносин та обставин, якими позивач їх обґрунтовує.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
4.   Не погодившись із вказаними судовими рішеннями   ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, де сторона позивача просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2025, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
5. Так, скаржник указує про порушення судами попередніх інстанцій при вирішенні спірних правовідносин норм процесуального права, а саме пункту 4 частини першої статті 238 (суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав).
5.1. За доводами касаційної скарги стверджує, що спір у цій справі не є тотожним спору у справі № 380/15455/23, як про те зазначили суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішеннях.
5.2.   Позивач зазначає, що у справі № 380/15455/22 судами вирішувалося питання протиправної поведінки відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, яку була виплачена позивачу після звільнення з військової служби 21.07.2022 у розмірі 15 153,48 за період з січня 2015 року по лютий 2018 року.
5.3. Натомість предметом спору у цій справі є нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках, підйомної допомоги виплаченої у 2015 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі індексації грошового забезпечення, яка виплачена на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі № 380/15455/22.
5.4. Як вказує скаржник, правовідносини у цій справі, які виникли після виконання рішення суду у справі № 360/15455/22, відповідно до якого йому нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за періоди з 01.01.2008 по 30.11.2015 та з 01.12.2015 по 28.02.2018, є новими та знаходяться поза межами судового спору, що розглядався судом у справі № 380/15455/23.
5.5. Таким чином, на переконання скаржника, пункт 4 частини першої статті 238 КАС України не підлягає застосуванню, оскільки предмети у двох вищезазначених справах різні, а тому спір у цій справі підлягає розгляду по суті позовних вимог.
6.   Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.02.2025 відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.
7.   Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 25.09.2025 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.
Позиція інших учасників справи
8.   Ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.02.2025 про відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою доставлена в Електронний кабінет відповідача 20.02.2025 о 00:24, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Правом подати відзив на касаційну скаргу позивач не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.
Позиція Верховного Суду
Джерела права та акти їхнього застосування, оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
9. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зазначає таке.
10.   Згідно позиції   Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 у справі №11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
11.   Верховний Суд надаючи оцінку наявності підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31.03.2021 у справі № 240/6357/20, від 27.08.2021 у справі № 580/3966/20, , від 17.08.2022 у справі № 520/9008/2020, від 27.02.2025 у справі № 600/1873/24-а  та багатьох інш, зазначав, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним   позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
12. Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у вищевказаній постанові, яка застосовується Верховним Судом при перегляді судових рішень, якими закрито провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
13. Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
14.   Таким чином спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
15.   Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
16.   Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
17.   Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
18.   Проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін у цій справі суди попередніх інстанцій, дійшли висновку, що у цьому випадку наявні підстави для закриття провадження у цій справі, оскільки має місце спір між тими самими сторонами, стосується одного й того самого предмету і позов, заявлений з тих самих підстав, що й у справі № 380/15455/23, за наслідком розгляду якого прийнято рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2023.
19.   Надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Суд виходить з такого.
20.   Зі змісту судових рішень у справі № 380/15455/23 слідує, що позов задоволено та вирішено:
20.1. визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1  грошової допомоги на оздоровлення у 2016 - 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за період з лютого 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
20.2.   зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) здійснити нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 - 2018 роки   та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889 за період з лютого 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення, з якого був обчислений розмір таких виплат, індексації грошового забезпечення, та провести виплату з урахуванням виплачених сум.
21. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 380/15455/23 відповідачем здійснено перерахунок та доплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2018 роки, щомісячної додаткової винагороди з лютого 2016 року по лютий 2018 року.
22. Повертаючись до обставин цієї справи, необхідно зазначити, що предметом позову знову є питання нездійснення позивачу перерахунку грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 за період з січня 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
23. Серед підстав позову позивач посилався на виплату, згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 у справі № 380/15455/23, місячного грошового забезпечення та щомісячної додаткової винагороди виходячи із непроіндексованого (знеціненого) місячного грошового забезпечення.
24. Проте, як обґрунтовано зазначили суди першої та апеляційної інстанції, позовні вимоги в цій частині вже були вирішені судом у справі № 380/15455/23.
25.   Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права. (пункт 7.43. постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).
26. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.
27.   Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошову допомогу на оздоровлення, виплачену у 2015-2018 роках та щомісячну додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою № 889 за період з січня 2016 по лютий 2018 включно, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, яке отримало своє остаточне вирішення в межах розгляду справи № 380/15455/23.
28. Суд зауважує, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.
29.   У касаційній скарзі позивач зазначає, про нетотожність позову у цій справі та справі №  380/15455/23, оскільки у цьому випадку позовні вимоги стосуються виплати місячного грошового забезпечення та щомісячної додаткової винагороди виходячи із непроіндексованого (знеціненого) місячного грошового забезпечення.
30.   Однак, як слідує із змісту судового рішення у справі № 380/15455/23, судами надавалася оцінка підставам позову в обґрунтування яких позивач посилався, зокрема, що відповідач протиправно виплачував позивачу грошову допомогу на оздоровлення у 2016 - 2018 роках та щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою № 889 без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат індексації грошового забезпечення
31. Отже, як правильно зауважено судами попередніх інстанцій, у справі №380/15455/23 судами досліджувалося питання перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015-2018 роках, підйомної допомоги виплаченої у 2015 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі індексації грошового забезпечення.
32.   Різниця за своєю сутністю полягає у змісті позовних вимог, які були заявлені позивачем в межах адміністративної справи № 380/15455/23 та у справі, що розглядається, рішення у якій набрало законної сили, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
33. Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів уважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
34. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суди попередніх інстанцій, ухвалили судові рішення з додержанням норм процесуального права.
35. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
36. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами попередніх інстанцій винесено законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
37.   З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1.      Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2025 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов