КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №755/10600/22                                                                                 Головуючий у І інстанції - Гаврилова О.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/10007/2025                                     Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
14 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року  
у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії,-
установив:
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування вимог позову зазначав, що він був прийнятий на посаду Заступника Голови Правління ГО «Масив садівничих товариств «Дружба». 
З 05 лютого 2022 року наказом №06 від 04 лютого 2022 року тимчасово припинено прийом садівників в приміщенні відповідача з метою запобігання розповсюдження респіраторної хвороби COVID-19, працівникам, включаючи його, запроваджено дистанційну роботу та введено режим телефонного чергування. 
20 вересня 2022 року відповідач видав наказ №40-ГП/2022, яким звільнив його з посади заступника голови правління МСТ «Дружба» за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 21 вересня 2022 року. 
Також, зазначав, що в день звільнення йому не було виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку, не надано письмового повідомлення про нараховані та виплачені суми в день звільнення згідно статей 47, 116 КЗпП України, не внесено записів до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про його трудовий стаж. 
Вважав, що дії відповідача та наказ про звільнення незаконним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що він перебував на дистанційній роботі з 05 лютого 2022 року, про скасування дистанційної роботи та необхідність з`явитись на робочому місці його не повідомляли, з наказом про скасування дистанційної роботи не ознайомлювали. 
Також, посилався на те, що йому не було визначено робоче місце в порядку ст. 29 КЗпП України, тому відсутні підстави для звільнення за прогул. 
Крім того, відповідачем порушено процедуру притягнення його до дисциплінарної відповідальності: не встановлено поважних причин відсутності, не відібрано письмових пояснень, щодо причин його неявки на робочому місці, не проведено належної перевірки фактів порушення дисципліни. 
Також зазначав, що відповідачем при звільненні не було виплачено всіх належних сум, зокрема, заробітну плату у загальному розмірі 42509,40 грн., з яких: за березень 2022 року - 4019 грн. (12056 грн. за 18 робочих днів, з яких виплачено 8037 грн.); за квітень 2022 року - 5135 грн.; за травень 2022 року - 5135 грн.; за червень 2022 року - 5135 грн.; за липень 2022 року - 5135 грн.; за серпень 2022 року - 7447 грн. (15477,01 грн. за 24 робочі дні, з яких виплачено 8030 грн.); за вересень 2022 року - 10503,40 грн. (15405 грн. повний посадовий оклад за місяць, пропорційно за 15 відпрацьованих днів) та компенсацію за невикористану відпустку за десять календарних днів у розмірі 13248 грн. 
Крім того, ним розраховано середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 вересня 2022 року (наступний день після звільнення) по 17 жовтня 2022 року у розмірі 14220 грн., який буде зростати доки відповідач не поновить його на раніше займаній посаді.
Просив суд, визнати протиправним та скасувати наказ №40-ГП/2022, виданий Громадською організацією «Масив садівничих товариств «Дружба» про його звільнення з посади заступника голови правління за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.
Поновити його на посаді заступника голови правління громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» з 22 вересня 2022 року.
Стягнути з Громадської організації «Масив садівничих товариств «Дружба» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 42509,40 грн., компенсацію за 10 днів невикористаної відпустки у розмірі 13248 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу, що станом на 17 жовтня 2022 року становить суму 14220 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів, з урахуванням збільшення розміру на день прийняття рішення.
Зобов`язати Громадську організацію «Масив садівничих товариств «Дружба» нарахувати на суму його заробітної плати за період з 01 січня 2022 року по 21 вересня 2022 року єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в порядку ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу доходів і зборів за місцем обліку, подати до державних органів відповідні фінансові звітності.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року  зазначений вище позов задоволено частково.
Стягнуто з ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» на користь ОСОБА_1 : заборгованість із заробітної плати у розмірі 6602,14 грн. та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 12053,52 грн., з утриманням з цих сум передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів при їх виплаті.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що він взагалі не був зобов`язаний перебувати на робочому місці, оскільки, йому не було визначено робоче місце та у нього був запроваджений дистанційний режим роботи.
Суд першої інстанції вказує, що визначення йому робочого місця здійснювалось відповідачем згідно Наказу від 08 лютого 2022 року, проте, належного ознайомлення його із цим наказом не відбулось.
Наказ від 08 лютого 2022 року виданий неуповноваженою особою - ОСОБА_2 .
Проте, суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою та безпідставно вважав, що ОСОБА_3 , не будучи Головою Правління, міг себе таким іменувати та міг перевищувати свої повноваження, віддаючи Наказ від 08 лютого 2022 року.
Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що прогулом є не просто відсутність на роботі, а не виконання трудових обов`язків, проте, усі докази, надані відповідачем, ґрунтуються саме на тому, що він нібито був відсутній на робочому місці. Відповідач не ставив у вину невиконання обов`язків, а отже і не ставив у вину сам прогул як такий у розумінні позицій Верховного Суду.
Відповідачем не було дотримано вимоги ст.1 49 КЗпП України, а саме: не було отримано письмові пояснення; було застосовано неспівмірне покарання. 
Відповідачем не було вжито реальних заходів для отримання від нього письмових пояснень, щодо причин відсутності на роботі. Посилання Відповідача на роздруківки з месенджеру Viber не заслуговують на увагу.
Крім того, зазначає, що суд першої інстанції неправильно визначив суму заборгованості по заробітній платі.
Також, суд першої інстанції, визначаючи розмір компенсації, невірно обчислив розмір середньоденного заробітку, який визначений ним у розмірі 502,23 грн. Проте, такий розрахунок не відповідає обставинам справи, оскільки ґрунтується виключно на здійсненому самим відповідачем розрахунку, без наведення вихідних даних та формули розрахунку. 
Наголошує, що оскільки він незаконно був звільнений за п. 4 ст. 40 КЗпП України, то він підлягає поновленню на раніше займаній посаді, а суд першої інстанції повинен був вирішити питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Разом з тим, вказує, що відповідач з січня 2022 року по день звільнення не проводив нарахування та виплату йому заробітної плати, у зв`язку із чим також не нараховував та не сплачував ЄСВ, а тому, суд першої інстанції безпідставно відмовив у зобов`язанні відповідача здійснити нарахування ЄСВ.
Просив суд, скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року у частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 01 квітня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на посаду заступника Голови Правління ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» згідно з трудовим договором від 01 квітня 2021 року.
Наказом Голови Ради ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» ОСОБА_6 №6 від 04 лютого 2022 року «Про попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19», з 05 лютого 2022 року тимчасово припинено прийом садівників в приміщенні відповідача з метою запобігання розповсюдження респіраторної хвороби COVID-19. Працівникам, включаючи позивача, запроваджено дистанційну роботу та введено режим телефонного чергування.
Відповідно до наказу ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» від 08 лютого 2022 року «Про припинення дистанційної роботи та встановлення графіку роботи на підприємстві» з 15 лютого 2022 року припинено дистанційну роботу вдома співробітникам ГО «МСТ «Дружба». Робочим місцем для співробітників ГО «МСТ «Дружба» визначено офіс правління МСТ «Дружба» за адресою: с. Ровжі, МСТ «Дружба», вул. Прибережна, 72, 2-й поверх. Наказано співробітникам МСТ «Дружба» виконувати свої обов`язки за наступним графіком роботи: п`ятиденний робочий тиждень з вівторка по суботу з вихідними днями в неділю і понеділок; тривалість щоденної роботи - 8 годин; час початку роботи - 09 год 00 хв, час закінчення роботи - 18 год 00 хв перерва для обіду та відпочинку - з 13 год 00 хв до 14 год 00 хв.
Відповідно до Акту від 12 лютого 2022 року «Про відмову працівника підписати наказ про припинення дистанційної роботи та встановлення графіку роботи на підприємстві» ОСОБА_1 ознайомлений з наказом від 08 лютого 2022 року «Про припинення дистанційної роботи та встановлення графіку роботи на підприємстві». Підписати наказ, працівник ОСОБА_1 відмовився без пояснення причин. Акт складений головою правління ОСОБА_3 у присутності членів Ради ГО «МСТ «Дружба» ОСОБА_9 та ОСОБА_4 
25 лютого 2022 року ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» видала наказ №11-ГП/2022 «Про організацію роботи МСТ «Дружба» під час воєнного стану.
Згідно з Актом від 26 серпня 2022 року «Про відсутність працівника ОСОБА_1 на робочому місці» працівник ОСОБА_1 - заступник Голови Правління, відсутній на робочому місці 26 серпня 2022 року впродовж 4 (чотирьох) годин, з 09 год 00 хв до 13 год 00 хв без поважної причини. Акт складений головою правління ОСОБА_3, членами Ради ГО «МСТ «Дружба» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
Згідно з Актом від 27 серпня 2022 року «Про відсутність працівника ОСОБА_1 на робочому місці» працівник ОСОБА_1 - заступник Голови Правління, відсутній на робочому місці 27 серпня 2022 року впродовж 4 (чотирьох) годин, з 9 год 00 хв до 13 год 00 хв без поважної причини. Акт складений головою правління ОСОБА_3 , членами Ради ГО «МСТ «Дружба» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
Наказом ГО «МСТ «Дружба» від 27 серпня 2022 року «Про проведення службового розслідування, щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці» наказано провести службове розслідування, щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 26 та 27 серпня 2022 року, отримати письмові пояснення від ОСОБА_1 про причини відсутності.
Повідомленням від 29 серпня 2022 року ГО «МСТ «Дружба» повідомило ОСОБА_1 про складання актів про відсутність працівника ОСОБА_1 на робочому місці 26 та 27 серпня 2022 року та запропонувало ОСОБА_1 надати письмові пояснення, щодо причин відсутності на робочому місці 26 та 27 серпня 2022 року. Повідомлення надіслані ОСОБА_1 з використанням програми Viber з телефонного номеру ОСОБА_3 НОМЕР_1 на телефонний номер ОСОБА_1 НОМЕР_2 .
Повідомленням від 29 серпня 2022 року ГО «МСТ «Дружба» повідомило ОСОБА_1 про призначення службового розслідування, щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці. Повідомлення надіслані ОСОБА_1 з використанням програми Viber з телефонного номеру ОСОБА_3 НОМЕР_1 на телефонний номер ОСОБА_1 НОМЕР_2 .
Наказом ГО «МСТ «Дружба» від 27 серпня 2022 року «Про створення комісії для проведення службового розслідування, щодо відсутності працівника ОСОБА_1 на робочому місці» створено комісію з службового розслідування відсутності працівника ОСОБА_1 на робочому місці 26 серпня 2022 року та 27 серпня 2022 року, в складі: голова комісії - ОСОБА_3, Голова Правління МСТ «Дружба»; члени комісії: ОСОБА_5 , Голова Ради МСТ «Дружба»; ОСОБА_4 , член Ради МСТ «Дружба» 
06 вересня 2022 року складено акт службового розслідування щодо відсутності працівника ОСОБА_1 на робочому місці, за змістом якого під час службового розслідування підтвердився факт відсутності заступника Голови Правління ОСОБА_1 , на роботі більше трьох годин без поважної причини 26 серпня 2022 року і більше трьох годин без поважної причини 27 серпня 2022 року
Повідомленням від 14 вересня 2022 року ГО «МСТ «Дружба» повідомило ОСОБА_1 про завершення службового розслідування та надіслало акт службового розслідування від 06 вересня 2022 року. Повідомлення надіслані ОСОБА_1 з використанням програми Viber з телефонного номеру ОСОБА_3 НОМЕР_1 на телефонний номер ОСОБА_1 НОМЕР_2 .
06 вересня 2022 року голова правління ГО «МСТ «Дружба» звернувся до ради ГО «МСТ «Дружба» із поданням про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за прогул без поважних причин.
Згідно з рішенням ради ГО «МСТ «Дружба» від 17 вересня 2022 року, оформленим протоколом №5/17.09.2022, вирішено звільнити ОСОБА_1 із займаної посади заступника Голови Правління ГО «МСТ «Дружба» за прогул без поважних причин.
20 вересня 2022 року ГО «Масив садівничих товариств «Дружба» видала наказ №40-ГП/2022, яким звільнила ОСОБА_1 з посади заступника голови правління МСТ «Дружба» з 21 вересня 2022 року за прогул без поважних причин, п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У наказі зазначено, що ОСОБА_1 був відсутній на роботі 26 серпня 2022 року та 27 серпня 2022 року без поважних причин, письмових пояснень причин відсутності не надав. 
Повідомленням від 20 вересня 2022 року ГО «МСТ «Дружба» повідомило ОСОБА_1 про звільнення. У повідомленні запропоновано для виконання наказу з`явитися 21 вересня 2022 року в приміщення правління МСТ «Дружба». Також вказано про необхідність надати в письмовому вигляді реквізити карткового рахунку або інші реквізити, на які можливо перерахування компенсацію 24 днів щорічної основної відпустки. Повідомлення надіслані ОСОБА_1 з використанням програми Viber з телефонного номеру ОСОБА_3 НОМЕР_1 на телефонний номер ОСОБА_1 НОМЕР_2 .
Згідно з актом від 21 вересня 2022 року «Про неявку ОСОБА_1 для виконання наказу про звільнення» ОСОБА_1 не з`явився 21 вересня 2022 року в приміщення правління МСТ «Дружба» для виконання наказу №40-ГП/2022 від 20 вересня 2022 року.
Відповідно до табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 відпрацював за липень 2022 року - 9 днів, за серпень 2022 року - 0 днів.
Рішенням Господарського суду Київської області від 14 вересня 2021 року у справі №911/988/21 визнано недійсним п. 5 Рішення Звітно-виборчої Конференції ГО Масив садівницьких товариств «Дружба» від 17 серпня 2019 року, оформленого протоколом, в частині обрання до складу Ради ГО Масив Садівницьких товариств «Дружба» громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Визнано недійсним Рішення Ради ГО Масив садівницьких товариств «Дружба» від 21 вересня 2019 року, оформлене протоколом №9/2019 року в частині: обрання Головою Ради ОСОБА_6; обрання заступником Голови Ради ОСОБА_7 ; включення до складу комісій та робочих груп ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 
Рішення Господарського суду Київської області від 14 вересня 2021 року залишене без змін постановою Північного апеляційного суду від 24 січня 2022 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про поновлення позивача на посаді заступника голови правління ГО «МСТ «Дружба» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримано процедуру його звільнення із займаної посади. У зв`язку з цим відсутні також підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і відповідає встановленим по справі обставинам.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.
У ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації абоуповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).
У ст. 9 Конституції України закріплено, що чинні міжнародні договори, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 1994 року №3933-XII було ратифіковано Конвенцію Міжнародної Організації Праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи підприємця 1982 року, (далі - Конвенція). Згідно із ст. 4 вказаної Конвенції трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.
За змістом п. 2 ст. 9 вказаної Конвенції, щоб тягар доведення необґрунтованого звільнення не лягав лише на працівника, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавцеві.
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня. Робоче місце працівника - це певна зона, де працівник знаходиться і працює із застосуванням у процесі роботи різних технічних та/або інших засобів. Основою визначення робочого місця є функціональний розподіл праці у взаємозв`язку із засобами праці, що дозволяє розглядати робоче місце як місце докладання робочої сили працівників. Залишення роботи без попередження власника чи уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника за обставин, коли працівник відсутній на роботі у особистих справах та не повідомив про такі обставини роботодавця.
Відповідно до положень частин 1, 4-6 ст. 60-2 КЗпП України дистанційна робота - це форма організації праці, за якої робота виконується працівником поза робочими приміщеннями чи територією роботодавця, в будь-якому місці за вибором працівника та з використанням інформаційно-комунікаційних технологій.
У разі запровадження дистанційної роботи працівник самостійно визначає робоче місце та несе відповідальність за забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на ньому.
При дистанційній роботі працівник розподіляє робочий час на власний розсуд, на нього не поширюються правила внутрішнього трудового розпорядку, якщо інше не визначено трудовим договором. При цьому загальна тривалість робочого часу не може перевищувати норм, передбачених статтями 50 і 51 цього Кодексу.
За погодженням між працівником і роботодавцем виконання дистанційної роботи може поєднуватися з виконанням працівником роботи на робочому місці у приміщенні чи на території роботодавця. Особливості поєднання дистанційної роботи з роботою на робочому місці у приміщенні чи на території роботодавця встановлюються трудовим договором про дистанційну роботу.
Згідно ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування у відпустці.
У ст. 149 КЗпП України врегульовано порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.
Як видно з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, позивач з 01 квітня 2021 року працював у ГО «МСТ «Дружба» на посаді заступника Голови Правління.
Відповідно до наказу відповідача №40-ГП/2022 від 20 вересня 2022 року позивача була звільнена з 21 вересня 2022 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, оскільки він був відсутній на роботі 26 серпня 2022 року і 27 серпня 2022 року без поважних причин, письмових пояснень, щодо поважних причин своєї відсутності не надав. В наказі зазначено підставою для видачі наказу: акт від 26 серпня 2022 року «Про відсутність працівника ОСОБА_1 на робочому місці», акт від 27 серпня 2022 року «Про відсутність працівника ОСОБА_1 на робочому місці», акт від 06 вересня 2022 року «Службового розслідування, щодо відсутності працівника ОСОБА_1 на робочому місці», рішення ради ГО «МСТ «Дружба», оформлене протоколом №6/17.09.2022 засідання ради ГО «МСТ «Дружба» від 17 вересня 2022 року.
Відповідно до посадової інструкції заступника голови правління ГО «МСТ «Дружба» заступник голови правління відноситься до категорії «Керівники», призначається на посаду для організації нагляду за експлуатацією та ремонтом інженерних мереж, а саме: енергетичним устаткуванням та електромережей, системою водопостачання МСТ «Дружба» тощо (п. 1.1.). Заступник голови правління у своїй діяльності керується: діючими нормативно-технічними документами; статутом ГО МСТ «Дружба», рішеннями Ради і Конференцій, локальними нормативними актами, нормативними та розпорядчими документами, що видаються головою правління; цією посадовою інструкцією (п. 1.4.). Заступник голови правління підпорядковується голові правління (п. 1.5.21). 
Згідно з копією трудового договору від 01 квітня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ГО «МСТ «Дружба», у пунктах 3.1. та 3.2. сторони визначили, що працівник зобов`язується виконувати Правила внутрішнього трудового розпорядку. Особливості режиму робочого часу - неповний робочий день.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач за своєю посадою - заступника голови правління був повністю підпорядкована голові правління ГО «МСТ «Дружба» та відповідно був зобов`язаний виконувати його накази та розпорядження. 
Отже, доводи апеляційної скарги, щодо виконання позивачем, як працівником, саме виключно наказів голови ради ГО «МСТ «Дружба», щодо встановлення режиму його роботи не знаходять свого обґрунтування, оскільки, відсутні докази того, що Радою ГО «МСТ «Дружба» приймалися рішення про запровадження на підприємстві дистанційного режиму роботи для всіх його працівників та відповідно того, що таке рішення зобов`язаний був реалізувати та виконати голова правління ГО «МСТ «Дружба».
Крім того, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що рішенням Господарського суду Київської області від 14 вересня 2021 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 січня 2022 року, у справі №911/988/21 визнано недійсним рішення ради громадської організації «Масив садівницьких товариств «Дружба» про обрання Головою Ради ОСОБА_6 . Рішенням Господарського суду Київської області від 14 вересня 2021 року набрало законної сили 24 січня 2022 року. Тобто, станом на момент видання наказу 04 лютого 2022 року ОСОБА_6 не мав повноважень на його підписання.
Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, про те, що позивач працював у дистанційному режимі на підставі наказу голови ради ГО «МСТ «Дружба» ОСОБА_6 №06 від 04 лютого 2022 року, оскільки беззаперечно установлено, що цей наказ підписаний неуповноваженою особою ОСОБА_6 .
Посилання апелянта на те, що при звільненні у нього не були відібрані пояснення, щодо причин відсутності, висновки суду першої інстанції не спростовують та не можуть бути підставою для визнання його звільнення незаконним, оскільки він не зазначив поважності причин своєї відсутності на роботі.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв`язку з повідомленням ним або членом його сім`ї про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою обов`язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.
Згідно ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці. У період дії воєнного стану сторони трудового договору можуть домовитисяпро альтернативні способи створення, пересилання і зберігання наказів (розпоряджень) роботодавця, повідомлень та інших документів з питань трудових відносин та про будь-який інший доступний спосіб електронної комунікації, який обрано за згодою між роботодавцем та працівником.
Усі доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі були предметом перевірки судом першої інстанції, та отримали належну парову оцінку.
Відповідно до наданих табелів обліку робочого часу, позивача протягом липня та серпня 2022 року працював не всі робочі дні, а лише у липні 2022 року за позивачем рахується 9 відпрацьованих робочих днів, а у серпні 2022 року - 0 робочих днів.
Згідно наданої відповідачем суду копії акту службового розслідування від 06 вересня 2022 року, щодо відсутності працівника на робочому місці, за загальним висновком результатів службового розслідування зазначено, що у ході його проведення підтверджено факт відсутності заступника Голови Правління на роботі більше трьох годин без поважної причини 26 серпня 2022 року, і більше трьох годин без поважної причини 27 серпня 2022 року, що кваліфікується, як прогули без поважних причин. За результатами службового розслідування комісією голові правління запропоновано організувати невідкладну роботу по забезпеченню трудової дисципліни, посилити заходи контролю за дотриманням графіка роботи працівниками ГО «МСТ «Дружба», застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення за прогули без поважних причин у вигляді звільнення.
06 вересня 2022 року голова правління ГО «МСК «Дружба» звернувся до ради ГО «МСК «Дружба» із поданням про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.
У відповідності до наявної в матеріалах справи копії протоколу №5/17.09.2022 Засідання Ради ГО «МСК «Дружба» 17 вересня 2022 року Рада прийняла рішення звільнити позивача із займаної посади заступника Голови Правління за прогул без поважних причин та доручила голові правління видати наказ про його звільнення.
29 серпня 2022 року відповідачем було направлено позивачу повідомлення «Про складання актів про відсутність працівника на робочому місці 26 серпня 2022 року та 27 серпня 2022 року.
29 серпня 2022 року позивачу було направлено повідомлення про призначення службового розслідування, щодо його відсутності на робочому місці, де також викладено прохання надати письмові пояснення про причини його відсутності на робочому місці впродовж 4 (чотирьох) годин з 09 год 00 хв до 13 год 01 хв 26 серпня 2022 року, а також з 09 год 00 хв до 13 год 01 хв 27 серпня 2022 року.
14 вересня 2022 року направлено повідомлення про завершення службового розслідування, щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з направленням останньому для ознайомлення копії акту від 06 вересня 2022 року, щодо результатів службового розслідування.
20 вересня 2022 року направлено повідомлення про звільнення із займаної посади заступника Голови Правління на підставі наказу відповідача від 20 вересня 2022 року №40-ГП/2022 за прогул без поважних причин. Для виконання вказаного наказу позивачку повідомили про необхідність з`явитися 21 вересня 2022 року до приміщення правління ГО «МСТ «Дружба», зокрема задля внесення запису до трудової книжки про його звільнення.
Згідно додатків до вказаних вище повідомлень позивач про всі прийняті рішення повідомлялась засобами зв`язку за допомогою месенджера «Viber» на її номер мобільного телефону. В своїй позовній заяві позивачкою також був вказаний контактний номер телефону, отже всі повідомлення, дійсно відправлялись саме на її особистий номер мобільного телефону в месенджер «Viber».
Суд першої інстанції у відповідності до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України посилався на висновок, щодо застосування відповідних норм права, викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2023 року (справа №761/23538/20).
Такими чином, звільнення позивача з роботи відбулось з дотриманням вимог п. 4 ст. 40 КЗпП України.
Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду, повторюють доводи позовної заяви, додаткових пояснень. 
При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. 
Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, та з урахуванням  часткової доведеності позовних вимог ОСОБА_1 , ухвалено обґрунтоване рішення про їх часткове задоволення.
ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
 Керуючись ст. 367, 368, 375, 382 ЦПК України суд,-
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 03 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба