Справа № 159/3060/25 	Головуючий у 1 інстанції: Смалюх Р. Я. 	
Провадження № 22-ц/802/1118/25  	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 жовтня 2025 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Данилюк В. А., Федонюк С.Ю., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк»  до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк»  на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 липня 2025  року в складі судді Смалюха Р. Я., 
В С Т А Н О В И В :
У травні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - АТ «Універсал Банк» ) звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 12.05.2020  ОСОБА_1  звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору  ОСОБА_1  отримала кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, і має прострочену заборгованість, яка станом на 05.03.2025 становить 32994,53 грн., з яких: 32994,53 грн. - заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту). 
З урахуванням викладеного АТ «Універсал Банк» просило стягнути з  ОСОБА_1  вказану заборгованість. 
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 липня 2025  року позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг Монобанк від 12.05.2020 у розмірі 10689,53 грн, що є залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 05.03.2025.
Відмовити у стягненні з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 22302,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір у сумі 3028,00 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено механізму отримання банківських послуг проекту «Monobank», а також процедуру ознайомлення Споживача з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. Суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо того, що відповідач не була ознайомлений із вищевказаним. Підписавши анкету-заяву,  ОСОБА_1  підтвердила, що вона ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» , Тарифами за карткою «Monobank», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту. В анкеті-заяві вказано, що у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць. Посилався на те, що клієнтом було неодноразово проведено банківські операції із використанням власної картки (переказ коштів, поповнення мобільного телефону, оплата товарів у торгових точках та ін.), відповідач надавав свою згоду із змінами, доповненнями до Договору про надання банківських послуг. Відтак, сторонами погоджені усі істотні умови договору. Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед банком становить 32994,53 грн, яка підлягає стягненню, оскільки відповідачем не надано відповідного контррозрахунку та вказану заборгованість не спростовано.
Відповідач не скористалася правом подати відзив на апеляційну скаргу.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі (32994,53 грн.) менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у даній справі є 21.10.2025, тобто дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції змінити з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.05.2020 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана заява разом із Умовами і Правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів MONOBANK|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, Тарифами, що розміщені за посиланнями, складають договір про надання банківських послуг.
Підписуючи анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердила: отримання примірника анкети-заяви, платіжної карти та Тарифів.
Як вбачається з пунктів 2, 3 анкети-заяви ОСОБА_1 просила відкрити на її ім`я поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,2% на місяць. Беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Крім того,  ОСОБА_1  відповідно до підписаної анкети-заяви просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (удосконалений електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в Банку, засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного цифрового підпису в мобільному додатку з метою засвідчення її даних. Також ОСОБА_1 визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису, та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Крім того, підтвердила, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням удосконаленого електронного підпису.
Як вбачається з довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 05.03.2025,  ОСОБА_1  по поточному рахунку встановлено кредитний ліміт у розмірі 25000 грн.
Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 05.03.2025 щодо ОСОБА_1 , за період з 12.05.2020 по 05.03.2025 кредитний ліміт станом на 05.03.2025 становить 25000 грн, заборгованість станом на 05.03.2025 становить 32991,53 грн, сума витрат за період 92128,33 грн, сума зарахувань за період 59136,81 грн.
Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 12.05.2020, укладеним між банком та ОСОБА_1 , відповідно до якого станом на 05.03.2025 розмір заборгованості становить 32991,53 грн, із них: 32991,53 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками; 0 грн - заборгованість за пенею, 0 грн заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
У матеріалах справи також наявні копія Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при надання банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal bank, Тарифів, Паспорту споживчого кредиту, в яких викладені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, санкції за порушення зобов`язань, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача. На вищевказаних документах відсутній підпис відповідача.
Доводи банку про те, що факт ознайомлення відповідача з вищенаведеними документами підтверджується тим, що на підставі анкети-заяви ОСОБА_1 висловила свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
З анкети-заяви, підписаної відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкрити в Банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором.
Також, відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях та підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису.
Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
З огляду на відсутність у матеріалах справи відповідного підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», Паспорту споживчого кредиту, Тарифів, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що саме з наданими позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом було ознайомлено відповідача. 
Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Тарифи за карткою Monobank розумів відповідач, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків, пені і комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Частково задовольняючи позовні вимоги та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 10689.53 грн.
Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2020  ОСОБА_1  підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», в якій просила про відкриття на його ім`я рахунку у гривні з встановленням кредитного ліміту. Кредитний ліміт 12.05.2020 було встановлено в розмірі 10000 грн, а в подальшому він неодноразово змінювався, про що направлялись повідомлення, та станом на 05.03.2025 склав 25000 грн. 
Умовами анкети-заяви передбачено сплату відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 3,2% на місяць, у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів (п. 3 анкети-заяви від 12.05.2020).
Банком на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надано довідку про рух коштів по картці від 05.03.2025, тобто виписку по рахунку ОСОБА_1 , та розрахунок заборгованості.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах належать касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, авансові звіти тощо.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є похідним від первинної бухгалтерської документації, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, і відповідає їй.
Як вбачається із довідки про рух коштів по картці від 05.03.2025, відповідач впродовж 2020-2023 років активно користувалася кредитною карткою, нею систематично вносились кошти на погашення заборгованості у загальному розмірі 59136,81 грн.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались банком за ставкою 38,4% за період з 18.05.2020 по 30.08.2020, а з 01.09.2020 по 31.03.2022 за ставкою 37,2 %, а з 01.04.2022 по 31.07.2022 за ставкою 19,2 %, а з 01.08.2022 по 05.03.2025 (а фактично по 01.09.2023) за ставкою 37,2 %. Зазначено, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 32991,53 грн.
З виписки по картці 5375 41хх хххх 8697 (рух коштів по картці від 05.03.2025) за період з 12.05.2020 по 01.09.2023 наданої позивачем, вбачається:
- станом на 25.11.2020 у відповідача була відсутня заборгованість за процентами та тілом кредиту. Баланс на рахунку становив 36,23 грн власних коштів відповідача.
- у період з 26.11.2020 по 01.09.2023:
*відповідач здійснив витрат на суму 30 399,57 грн 
*відповідачу було нараховано проценти у розмірі 26 867,79 грн;
*відповідач здійснив зарахування власних коштів на картку в розмірі 19 673,81 грн.
- станом на 01.09.2023 залишок по картці становить: мінус 32991,53 грн.
Належить відмітити, що автоматичне списання коштів на погашення процентів, пені, штрафів, у разі виникнення заборгованості, передбачене Умовами і Правилами обслуговування, які ОСОБА_1  не підписані, не можуть застосовуватись.
Апеляційним судом встановлено, що банк, визначаючи кредитну заборгованість, до тіла кредиту в розмірі 32991,53 грн. (яку і просить стягнути з відповідача) зарахував не тільки кошти, які фактично були отримані боржником, але і списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом в сумі 26 867,79 грн.
З виписки по картці вбачається, що останню операцію із зняття кредитних коштів відповідачка здійснила 28.02.2021, розмір заборгованості на цей момент склав 26445,30 грн, в подальшому розмір заборгованості змінювався за рахунок списання з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів процентів та погашення відповідачем заборгованості.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, розмір заборгованості станом на 05.03.2025 становить 32991,53 грн. з них: 26445,30грн. заборгованості за тілом кредиту, 6546,23 грн. – заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, та враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення саме заборгованості за тілом кредиту, позовних вимог про стягнення прострочених процентів банк не заявляв, апеляційний суд дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути 26445,30 грн. заборгованості за тілом кредиту.
Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглядаючи позов банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту суд допустився помилки при визначенні розміру цієї заборгованості, зокрема, не врахував зміст заяви-анкети, підписаної відповідачем, яка передбачає стягнення процентів, та помилково вважав, що внесені на погашення кредитної заборгованості кошти позивача необхідно зараховувати тільки на погашення тіла кредиту, що потягло за собою неправильне визначення заборгованості за тілом кредиту.
Тому рішення суд першої інстанції необхідно змінити, викласти резолютивну частину рішення в новій редакції.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні з позовом до суду АТ «Універсал Банк»  сплатило судовий збір у сумі 3028 грн., а при зверненні з апеляційною скаргою 4542 грн.
Оскільки позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги АТ «Універсал Банк»  задоволено частково (80,16%), то позивач має право на відшкодування витрат по сплаті судового збору у сумі 6068,11  грн. 
Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк»  задовольнити частково.
Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 липня 2025  року в цій справі  змінити, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг Монобанк від 12 травня 2020 року в розмірі 26445,30 грн (двадцять шість тисяч чотириста сорок п`ять гривень 30 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352) 6068,11 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий 
Судді: