ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/821/1275/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 703/432/25 Категорія: 304070000 	Овсієнко І. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю.  В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року 

м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Гончар Н.І.,

учасники справи:

позивач – Обслуговуючий кооператив «Сміла»,

відповідач – ОСОБА_1 , 

особа, яка подає апеляційну скаргу – Обслуговуючий кооператив «Сміла»,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Сміла» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2025 року (у складі судді Овсієнка І.В.) в справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Сміла» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в :

У січні 2025 року ОК «Сміла» звернувся до суду із даним позовом.
В обґрунтування зазначено, що позивач надає послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в місті Сміла, зокрема і в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Від підписання письмового договору про відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкових територій, запропонованого до укладення позивачем, ОСОБА_1 ухиляється. Свої обов`язки по оплаті витрат на утримання будинку й прибудинкової території відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з квітня 2022 року до грудня 2024 року у розмірі 9801,92 грн. 
На підставі викладеного Обслуговуючий кооператив «Сміла» просив задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 витрати на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 9801,92 грн.
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2025 позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 4071,85 грн витрат на утримання будинку та прибудинкової території, а також судовий збір в розмірі 1257,83 грн.
Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції зазначив, що з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається відсутність зареєстрованого права власності за відповідачем на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 .
Разом з тим, суд вважав доказом заборгованості відповідачки договір купівлі-продажу від 16.09.1999 квартири за адресою: АДРЕСА_5 , що в сукупності із частковим виконанням нею обов`язку зі сплати житлово-комунальних послуг, нарахованих виходячи з площі відповідного житла, підтверджує належність їй вказаного житла в період щонайменше до липня 2024 року. Отже, сума заборгованості, нарахована позивачем за період із квітня 2022 року до липня 2024 року у розмірі 4071,85 грн є доведеною та підлягає стягненню.
Щодо квартири за адресою: АДРЕСА_6 , суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження права власності ОСОБА_1 на вказане житло в період із квітня 2022 року до квітня 2025 року, відтак сума заборгованості, нарахована за утримання даного житла, не є доведеною.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОК «Сміла» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.05.2025 в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.
В обґрунтування зазначає, що вказане рішення є незаконним та необґрунтованим в частині відмовлених позовних вимог
Вказує, що суд першої інстанції помилково зазначив, що обов`язок зі сплати за спожиті послуги пов`язується виключно із наявністю речового права, зокрема права власності на майно. Оскільки, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини із
споживачами послуг, якими можуть бути й інші особи, які не мають права власності на нерухомість. Також зазначає, що відповідач як член кооперативу погодилась із затвердженими загальними зборами тарифами.
Відзив на апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду не надходив.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.
Згідно з пунктами 1, 3 ч. 6 цієї статті для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 липня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно з ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що позивач здійснює функції з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач придбала квартиру АДРЕСА_3 у вказаному будинку, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 16.09.1999, що посвідчений приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М (а.с. 8).
Як вбачається із довідки Обслуговуючого кооперативу від 29.01.2022, відповідач в справі є членом ОК «Сміла» та власницею квартири АДРЕСА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради № 606 від 29.09.1983 в порядку спадкування після смерті матері – ОСОБА_2 . Квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 об`єднані відповідачкою в результаті перепланування (реконструкції) в одне спільне помешкання зі спільними несучими конструкціями та комунікаціями (а.с. 22).
Відповідно до довідки № 26 від 06.02.2025, розмір внеску з 01.05.2019 по 31.12.2023 на витрати по управлінню багатоквартирним будинком за адресою:  АДРЕСА_1 , затверджений Протоколом загальних зборів членів ОК «Сміла» від 10.04.2019 та складає 3,98 грн за 1 кв м корисної площі квартири (а.с. 55).
Відповідно до довідки № 27 від 06.02.2025, розмір внеску з 01.01.2024 по теперішній час на витрати по управлінню багатоквартирним будинком за адресою:  АДРЕСА_1 , затверджений Протоколом загальних зборів членів ОК «Сміла» від 11.12.2023 та складає 6 грн за 1 кв м корисної площі квартири (а.с. 58).
Матеріали справи містять також Типовий договір № 13, 14 про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій від 01.01.2024, від підписання якого ОСОБА_1 відмовилась (а.с. 13-15).
Відповідно до п. 1 предметом вказаного договору є надання виконавцем послуг, спрямованих на утримання будинку та прибудинкової території за рахунок внесків і платежів споживача за локацією № 13-14 за адресою: АДРЕСА_1 , в строк та на умовах що передбачені договором.
Виконавець (ОК «Сміла») надає послуги в обсязі і на умовах, визначених у рішенні загальних зборів кооперативу (зборів власників квартир або їх уповноважених).
Споживач ( ОСОБА_1 ) має право, зокрема на своєчасне отримання послуг належної якості згідно із законодавством (п. 10, пп. 1) та зобов`язаний оплачувати послуги у встановлений договором строк (п. 11, пп. 1).
Згідно з п. 5 розрахунковим періодом є календарний місяць, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством (пп. 1 п. 13 договору).
Розділ «Права та обов`язки сторін» регламентує, зокрема права споживача, серед яких: зменшення розміру плати за надані послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості у визначеному законодавством порядку; відшкодування збитків, заподіяних його майну та (або) приміщенню внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості; своєчасне отримання від виконавця інформації про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо. Також зазначено обов`язки споживача серед яких: оплачувати послуги у встановлений цим договором строк; своєчасно вживати заходів до усунення пов`язаних з отриманням послуг неполадок, що виникли з власної вини.
Розділом «Порядок розв`язання спорів» наведеного договору передбачені дії споживача у разі порушення виконавцем умов договору та що спори між сторонами розв`язуються шляхом переговорів або у судовому порядку.
Пунктом 20 договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2024. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.
У відповідності до п. 21 договору він може бути розірваний достроково у разі, зокрема невиконання його сторонами умов цього договору.
Відповідно до фінансових звітів ОК «Сміла» за 2023-2024 роки, позивач здійснював надання послуг із утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також прибудинкової території, за рахунок внесків на послуги із управління будинком.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як споживач, здійснювала оплату послуг із утримання будинку та прибудинкової території щодо квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 востаннє за липень 2024 року (а.с. 23-24).
Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги позивача зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відмовлених позовних вимог, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині. 
Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України та зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».
Обслуговуючий кооператив – це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.
Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Кооператив відповідно до свого статуту самостійно визначає основні напрями діяльності, здійснює її планування. Кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).
Обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією – юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту (пункт 5.13 постанови Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20).
Статтею 24 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, – за державними цінами і тарифами.
Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово?комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.
Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з положеннями ст. 6 цього ж Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: управитель, споживач, виконавець комунальних послуг. 
В постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 686/14833/15 зазначено, що відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.
Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) фонду житлово-будівельних кооперативів, приватного житлового фонду покладено на власника.
Слід врахувати, що за приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Положеннями ст. ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Чинне законодавство України не містить чіткого переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків.
У цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.
До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії та/або письмове прохання відстрочити сплату боргу та/або письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу та/або часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
Аналогічний правовий висновок викладено зроблений Верховним Судом України у постанові від 27.04.2016 у справі № 3-269гс16, у постанові від 08.11.2017 у справі № 6?2170цс16, Верховним Судом у постанові від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17, у постанові від 24.04.2019 у справі № 569/8314/14.
Матеріали даної справи містяться докази часткової сплати відповідача на користь ОК «Сміла» житлово-комунальних послуг з жовтня 2022 року по липень 2024 року.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що ОСОБА_1 , здійснюючи оплату житлово-комунальних послуг, визнавала фактичне користування такими послугами.
Відтак, оскільки між позивачем ОК «Сміла» та відповідачем ОСОБА_1 виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що долучений до матеріалів справи договір купівлі?продажу від 16.09.1999, а також довідка ОК «Сміла» № 22 від 29.01.2025 підтверджують право власності ОСОБА_1 на квартири, водночас, відповідачем не спростовано наявність у неї права власності на вказані об`єкти нерухомості та не надано доказів того, що остання не користується цими житловими приміщеннями.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОК «Сміла».
За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України, слід скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОК «Сміла» витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня по грудень 2024 року в розмірі 5730, 07 грн. 
Згідно з ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Із матеріалів справи вбачається, що при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 15 від 20.01.2025.
Судові витрати у відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОК «Сміла» у розмірі сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що за подачу апеляційної скарги ОК «Сміла» сплатило судовий збір в розмірі 3633,60 грн.
Водночас, апеляційний суд зауважує, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині відмовлених позовних вимог, а тому за подання апеляційної скарги підлягало сплаті 128,93 грн (5730,07 грн х 1,5 % х 150 %).
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 2422,40 грн, а за подачу апеляційної скарги – 128,93 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Сміла» задовольнити.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 травня 2025 року в частині відмовлених позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «Сміла» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня по грудень 2024 року скасувати та ухвалити в цій частині нове.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Сміла» витрати на утримання будинку та прибудинкової території за період з серпня по грудень 2024 року в розмірі 5730, 07 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Сміла» судові витрати, які складаються з судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2422,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Сміла» судові витрати, які складаються з судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 128,93 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Н.І. Гончар