ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" жовтня 2025 р.           Справа№ 910/1491/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Яценко О.В.
суддів:            Гончарова С.А. 
          Тищенко О.В. 
  
розглянувши у порядку письмового провадження (без виклику сторін)
заяву          Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу   
за результатами розгляду апеляційної скарги          Міністерства юстиції України
на рішення          Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 (повний текст складено і підписано 16.06.2025)
та
на додаткове рішення          Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 (повний текст складено і підписано 26.06.2025)
у справі          № 910/1491/25 (суддя - Пукшин Л.Г.)
за позовом          Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 
до                    Міністерства юстиції України 
треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:                     1) Державний  реєстратор Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 
2) Спіріна Марина Валеріївна
3) Первинна профспілкова організація незалежної профспілки Криворіжжя ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»
третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 
                    Всеукраїнська профспілка працівників науки, виробництва та фінансів 
про                     визнання незаконним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2025 року Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач) у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 27.05.2024 № 1567/5 «Про задоволення скарги».
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2025у справі № 910/1491/25 позов задоволено частково:
- закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування пунктів 3 і 5 наказу Міністерства юстиції України від 27.05.2024 №1567/5 «Про задоволення скарг» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України;
- визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 27.05.2024 №1567/5 «Про задоволення скарг» в частині пунктів 1; 2; 4;
- до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено витрати зі сплати судового збору в сумі 1  453,44 грн.
10.06.2025 позивачем до суду першої інстанції подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній просить ухвалити додаткове рішення у справі № 910/1491/25 про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним у Господарському суді міста Києва витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11  304,53 грн. 
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 у справі № 910/1491/25 заяву Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення судових витрат у справі задоволено частково, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7  000,00 грн., в іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, Міністерство юстиції України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило:
- рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025у справі № 910/1491/25 в частині часткового задоволення позовних вимог щодо визнання незаконними та скасування пунктів 1, 2, 4 резолютивної частини наказу Міністерства юстиції України від 27.05.2025 № 1567/5 «Про задоволення скарги» скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у частині задоволених позовних вимог Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - відмовити;
- додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 у справі № 910/1491/25 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2025 (колегія суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.) апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2025 у справі № 910/1491/25 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 04.06.2025 у справі № 910/1491/25 залишено без змін.
22.09.2025 через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» від представника Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25, в якій заявник просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 910/1491/25, яким стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним у зв`язку з апеляційним переглядом Північним апеляційним господарським судом основного та додаткового рішень суду першої інстанції витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 163,50 грн. 
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 22.09.2025 заяву Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Тищенко О.В.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 №  09.1-08/2234/25 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/1491/25 у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відрядженні у період з 21.09.2025 по 28.09.2025.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2025 справа № 910/1491/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 у справі № 910/1491/25:
- прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.) справу № 910/1491/25;
- прийнято до розгляду заяву Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25, розгляд якої ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання);
- встановлено іншим учасникам справи строк для подання пояснень щодо заяви Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25 впродовж 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
29.09.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25, в яких заявник просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/1491/25.

Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про те, що заява Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25 підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно із ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України):
- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1);
- у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 2);
- у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч. 3).
Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. (п. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Водночас за приписами ч. 2 ст. 124 ГПК України, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України  встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, за приписами ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якою відповідно до приписів ГПК України в суді апеляційної та касаційної інстанції є апеляційна та касаційна скарга, а також відзиви на апеляційну та касаційну скаргу, а докази понесення таких витрат - до винесення постанови або протягом п`яти днів після ухвалення постанови, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
З матеріалів справи слідує, що:
- у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що судові витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи судом апеляційної інстанції орієнтовно складають 5  000,00 грн.;
- в судовому засіданні 17.09.2025 представником позивача до закінчення судових дебатів зроблено заяву про те, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть надані до суду на протязі п`яти днів;
- заява Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25, до якої додані докази понесення витрат, надійшла до суду 22.09.2025, тобто у п`ятиденний строк після прийняття судом апеляційної інстанції постанови.
Отже, матеріалами справи підтверджується дотримання позивачем,    як строків подання попереднього (орієнтовного) розрахунок суми судових витрат, так і строків подання доказів понесення таких витрат.
Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:
- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;
- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження факту понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу ним до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії укладеного з адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем Договору на надання правничої допомоги № 1 від 01.01.2025 з Додатковою угодою № 1 від 01.01.2025, Акту № 2 приймання-передачі правничої допомоги від 22.02.2025, Рахунку №22/09 від 22.09.2025 на оплату гонорару, ордеру на надання правничої допомоги серії АІ номер 1651151 від 06.02.2025, свідоцтву про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6516/10 від 23.03.2018.
Наявними у матеріалах справи документами підтверджено наступне.
Під час розгляду справи № 910/1491/25 в суді апеляційної інстанції інтереси позивача представляв адвокат Балюра Андрій Станславович на підставі Договору про надання правничої допомоги № 1 від 01.01.2025, ордеру на надання правничої допомоги серії АІ номер 1651151 від 06.02.2025 .
Колегією суддів встановлено, що Балюра Андрій Станславович є адвокатом та має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6516/10 від 23.03.2018. 
01.01.2025 між адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем (Адвокат) та Первинною профспілковою організацією Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (Клієнт) укладено Договір надання правничої допомоги № 1 (далі - Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат зобов`язується надати Клієнту визначену цим Договором правничу (правову) допомогу щодо захисту інтересів останнього в будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, господарських та адміністративних судах загальної юрисдикції, у виконавчому провадженні, в Конституційному Суді України з питань, що виникають в зв`язку з здійсненням Клієнтом діяльності, передбаченої його установчими документами, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити, надані Адвокатом послуги з правової (правничої) допомоги.
Відповідно до п. 1.2.1 Договору сторони погодили, що Адвокат надає правову/правничу допомогу у вигляді: абонентського обслуговування та професійної правничої допомога у формі представництва інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, кримінального, адміністративного, господарського судочинства.
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що розмір винагороди за послуги, зазначені у п.п. 1.2.2. п. 1.2. Розділу 1 Договору, не є сталим та обчислюється виходячи з того, що 1 година надання Адвокатом послу за цим Договором (як пов`язаних з розглядом справи, так і тих, що передували зверненню до суду із певним позовом) дорівнює 50-ти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на місяць, в якому сторонами буде підписаний акт приймання-передачі наданих послуг с професійної правничої допомоги.
Відповідно до п. 2.3. Договору остаточний розмір винагороди за послуги визначені у п. 2.2. Договору, а також умови їх оплати, деталізація, порядок оплати, визначаються Додатковою угодою № 1, яка є невід`ємною частиною даного Договору.
Згідно з п. 2.4. Договору на підтвердження факту надання Адвокатом Клієнту послуг з постійного абонентського обслуговування у розмірі визначеному п. 2.1. розділу 2 цього Договору, щомісячно не пізніше 2 числа наступного місяця складається Акт, що підписується Сторонами на підставі якого не пізніше 3 днів після підписання здійснюється оплата.
01.01.2025 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою сторони погодили назви послуг та їх вартість.
Зі змісту Акту приймання-передачі правничої допомоги відповідно до умов Договору № про надання правничої допомоги від 01.01.2025 та Додаткової угоди № 1 від 01.01.2025 (далі - Акт)  від 22.09.2025 на суму 4  163,50 грн. вбачається, що Адвокатом надано наступні послуги: 
- аналіз апеляційної скарги Міністерства юстиції України та підготовка і направлення відзиву на апеляційну скаргу від імені Клієнта: дата надання послуги - 01.08.2025, кількість витраченого часу - 90 хв./1,5 год., вартість - 2 271,00 грн.;
- підготовка та направлення до суду (копія апелянту) заяви про участь у судовому засіданні 09.09.2025 в режимі відео конференції поза межами приміщення суду - дата надання послуги - 30.08.2025, кількість витраченого часу - 5 хв./0,0833 год., вартість - 126,17 грн.;
- участь у судовому засіданні - дата надання послуги - 09.09.2025, кількість витраченого часу - 5 хв./0,0833 год., вартість - 126,17 грн.;
- підготовка та направлення до суду (копія апелянту) заяви про участь у судовому засіданні 17.09.2025 в режимі відео конференції поза межами приміщення суду - дата надання послуги - 09.09.2025, кількість витраченого часу - 5 хв./0,0833 год., вартість - 126,17 грн.;
- участь у судовому засіданні - дата надання послуги - 17.09.2025, кількість витраченого часу - 15 хв./0,25 год., вартість - 378,50 грн.;
- складання та направлення до суду від імені Клієнта заяви про ухвалення додаткового судового рішенням із доданими документами - дата надання послуги - 22.09.2025, кількість витраченого часу - 45 хв./0,75 год., вартість - 1 135,50 грн.
Вказаний Акт підписаний обома сторонами без зауважень/претензій щодо якості виконаних робіт (наданих послуг).
22.09.2025 адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем виставлено Рахунок № 22/09 на підставі Договору № про надання правничої допомоги від 01.01.2025, у якому зазначено:
- найменування послуг - гонорар адвоката у судовій справі № 910/1491/25 за правничу допомогу в Північному апеляційному господарському суді згідно Акту № 2 приймання-передачі правничої допомоги від 22.09.2025 р. по Договору № 1 від 01.01.2025 р.;
- одиниця виміру - 165 хвилин/2,75 год., витрачених на надання послуги;
- ціна, грн./год. - 1 514,00;
- сума, грн. - 4 163,50.
Доказів оплати наданих послуг матеріали справи не містять, проте колегія суддів зауважує на тому, що не є підставою для відмови у стягнення витрат на професійну правничу допомогу відсутність надання доказів їх оплати позивачем, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Вказана правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає позицію щодо юридичного терміну «фактично понесені» витрати на правову допомогу, згідно з якою в ситуації, коли заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, але він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями на користь особи, яка представляла заявника протягом провадження у Європейському суді з прав людини, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними». З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Тогджу проти Туреччини», заява № 27601/95, п. 158, від 31 травня 2005 року; «Начова та інші проти Болгарії», заяви №№ 43577/98 і 43579/98, п. 175, ECHR 2005 VII; «Імакаєва проти Росії», заява № 7615/02, ECHR 2006 XIII; «Карабуля проти Румунії», заява № 45661/99, п. 180, від 13.07.2010; «Бєлоусов проти України», заява № 4494/07, п. 116, від 07.11.2013.
Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання позивачу адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем послуг на заявлену до стягнення суму.

Щодо обставин, пов`язаних з визначенням розміру витрат на правничу допомогу при розгляді справи судом першої інстанції, слід зазначити таке.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Так, за змістом ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7,9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7,9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
29.09.2025 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25, в яких заявник просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/1491/25.
Вказані заперечення обґрунтовані тим, що:
- справа не вирізняється особливою складністю, представником позивача не наведено у чому полягала складність необхідних для надання послуг;
- позиція позивача протягом усього процесу, в тому числі і під час розгляду справи № 910/1491/25 в апеляційному суді, залишалася незмінною;
- сума судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25 є явно неспівмірною із складністю виконаних адвокатом робіт, складністю та характером справи (позов немайнового характеру);
- витрати, пов`язані зі складанням двох заяв про участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ, є наслідком суб`єктивного вибору сторони, а не вимогою суду чи законом.
Колегія суддів зазначає про те, що саме відповідач повинен довести невідповідність заявленої позивачем до стягнення вартості послуг з юридичного супроводу в суді апеляційної інстанції вимогам чинного законодавства та обставинам справи, проте відповідачем фактично не наведено конкретних посилань на розмір відповідних ринкових цін та не мотивовано, в чому саме полягає така неспівмірність. В свою чергу колегією суддів не встановлено, що надання таких   послуг є не доведеними, а їх вартість неспіврозмірною із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Колегія суддів зазначає про те, що матеріалами справи підтверджується представництво адвокатом Балюрою Андрієм Станіславовичем  інтересів позивача в суді апеляційної   інстанції, в той час як відповідачем фактично не вказано, в чому саме полягає невідповідність суми гонорару в розмірі 4 163,50 у цій справі вимогам чинного законодавства та обставинам справи, не наведено конкретних посилань на розмір відповідних ринкових цін та не мотивовано, в чому саме полягає така не співмірність.
В свою чергу надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок апелянта витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та є співмірним з ціною позову.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/1929/19 від 09.06.2022
Надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок апелянта витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та є співмірним з ціною позову.
Таким чином, заява  Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25 колегією суддів задовольняється повністю. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244, 252 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1491/25 задовольнити повністю.
2. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Первинної профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 1, ідентифікаційний код 35927661) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в сумі 4  163 (чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 50 коп.
3. Видачу наказу із зазначенням реквізитів сторін доручити Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 07.10.2025.

Головуючий суддя                                                            О.В. Яценко 

Судді                                                                                С.А. Гончаров

                                                                                О.В. Тищенко