ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року	Львів	Справа № 300/6615/24 пров. № А/857/23705/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	 Шевчук С. М.	
суддів -	 Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
за участю секретаря судового засідання             Вовка А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові   апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 300/6615/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГЕНДА-Ф" до  Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними, 
місце ухвалення судового рішення  	м. Івано-Франківськ	
Розгляд справи здійснено за правилами	загального позовного провадження	
суддя у І інстанції	Тимощук О.Л.	
дата складання повного тексту рішення	12.05.2025	
ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 300/6615/24 задоволено частково заяву представника позивача адвоката Тепак Лілії Петрівни про ухвалення додаткового рішення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ- 43968084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Легенда-Ф» (код ЄДРПОУ- 32606203) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 224 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири) гривні 00 копійок.
У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні  заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а зокрема зазначає про не співмірність присуджених витрат на професійну правничу допомогу та відсутність підстав для такого присудження з огляду на правомірність винесених податкових повідомлень -рішень.
Позивач подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити  додаткове рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Після проголошення рішення  апеляційного суду на основне рішення у цій справі,  секретар судового засідання доповів про відсутність представника позивача та неможливість його запрошення до зали судових засідань для розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення. Відповідач в свою чергу через відсутність представника позивача  подав клопотання про слухання апеляційної скарги на додаткове рішення без фіксації.  За таких обставин, розгляд апеляційної скарги на додаткове рішення у цій справі, здійснено  судом  апеляційної інстанції без фіксації судового процесу.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи додаткове  рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що справедливим є відшкодувати позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу з розрахунку: участь в судових засіданнях: 7 год., інше: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз чинного законодавства України, пошук та аналіз судової практики в подібних відносинах, визначення правової позиції та стратегії захисту клієнта в суді, підготовка до участі в судових засіданнях, всього в розмірі 24 224,00 грн., що буде співмірним розміру сплаченого судового збору.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Івано-Франківським окружним адміністративним судом 01.05.2025 за наслідком розгляду адміністративної справи за №300/6615/24 ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018226/0701, №018227/0701, №018229/0701, №018230/0701, №018231/0701, №018232/0701. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
До суду 05.05.2025 від позивача надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява від 05.05.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до змісту заяви, позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі №300/6615/24, яким стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 128 000,00 грн понесених у зв`язку з розглядом цієї справи (а.с.1,2).
Представник позивача Тепак Л.П. на підтвердження понесення ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу надала суду такі документи:
- договір про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 20.11.2023 який укладений між Адвокатським об`єднанням “МТА ПАРТНЕРИ” в особі заступника голови Об`єднання Лілією Тепак та Товариством з обмеженою відповідальністю “Легенда-Ф” в особі генерального директора Олександра Фелика (а.с.9-10 та зворотна сторона);
- замовлення №8 на надання юридичних послуг та правничої допомоги від 23.09.2024 (а.с.8);
- платіжна інструкція за №2413 від 23.12.2024, в якій зазначено призначення платежу за правничу допомогу в Івано-Франківському окружному адміністративному суді у справі №300/6615/24 згідно Договору №026МТА/ІФ – 23 від 20.11.2023 та замовлення №8 від 23.09.2024, без ПДВ;
- акт №026МТА/ІФ – 23 від 01.05.2025 про надання правничої допомоги на виконання умов Договору від 20.11.2023 №026МТА/ІФ – 23 та замовлення №8 до даного Договору, згідно якого адвокатом Тепак Лілією Петрівною, заступником голови АО “МТА ПАРТНЕРИ”, надано Клієнту правничу допомогу у Івано-Франківському окружному адміністративному суді у справі №300/6615/24, а саме: 
1) ознайомлення з матеріалами справи - кількість витрачених годин – 10, ставка в гривнях за годину – 4000 грн, сума в загальному – 40000 грн; 
2) підготовка до участі та участь в судових засіданнях 22 год, ставка в гривнях за годину – 4000 грн, сума в загальному становить 88000 грн, разом – 128000 грн (а.с.7).
Згідно платіжної інструкції № 2413 від 23.12.2024 клієнтом оплачено  виконання договору №026МТА/ІФ – 23 від 20.11.2023 про надання правничої допомоги у справі №300/6615/24 року  на суму 100000 грн.
На адресу суду 09.05.2025 від Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області надійшло заперечення щодо заяви про відшкодування судових витрат за №6834/5/09-19-05-01 від 09.05.2025 в якому представник відповідача заперечив щодо заявленої позивачем суми витрат на правову допомогу. Вказав, що вимога про стягнення 128 000,00 грн на професійну правничу допомогу з урахуванням оцінки поданих доказів, критерію співмірності зі складністю справи, часом витраченим адвокатом та обсягом виконання відповідних робіт не є співмірною до фактично витраченого часу та докладених адвокатом зусиль. На підставі вказаного та у зв`язку із необґрунтованістю розміру витрат на оплату послуг адвоката, недоведеністю щодо фактичного понесення вказаних витрат, просив відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі (а.с.17-25).

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів  ст. 134 КАС України  та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі  статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Такі докази, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З аналізу  статті 134 КАС України  випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в ч. 5 цієї статті. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
З  акту №026МТА/ІФ – 23 про надання правничої допомоги від 01.05.2025 у справі № 300/6615/24 убачається, що  вартість на професійну правничу допомогу у цій справі становить  128000 грн. та включає: ознайомлення з матеріалами справи, аналіз чинного законодавства України, пошук та аналіз судової практики в подібних відносинах, визначення правової позиції та стратегії захисту клієнта в суді, підготовка до участі та участь в судових засіданнях. 
Долученими до позову документами позивачем доведено надання йому адвокатом професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, а зокрема з матеріалів справи убачається, що адвокат Тепак Л.П. взяла участь в судових засіданнях: 10.10.2024, 26.11.2024, 10.12.2024, 23.01.2025, 20.03.2025, 08.04.2025, 16.04.2025 та 01.05.2025, загальною тривалістю всіх засідань близько 7 год. Також представником позивача підготовлено та подано додаткові письмові пояснення та докази. Представник позивача мала допуск, як адвокат до матеріалів справи в “Електронному суді”, ознайомлювалася з поданими відповідачем додатковими письмовими поясненнями. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7  ст. 134 КАС України).
Надавши оцінку наявним в матеріалах справи доказам складу та розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.ст.19,  20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору та ціну позову, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суті виконаних послуг, суд першої інстанції  ухвалюючи додаткове судове рішення дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача  витрат на професійну правничу допомогу  у розмірі 24 224,00 грн.
Натомість  за результатом розгляду апеляційної Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі № 300/6615/24   судом апеляційної інстанції ухвалено постанову від 09.09.2025 року, якою  апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задоволено частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі № 300/6615/24  скасовано в частині  визнання протиправним та скасування податкових повідомлень -рішень Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018226/0701, №018227/0701, №018229/0701, №018230/0701 та стягнення судового збору у розмірі 24173,13 грн.
У задоволенні вимог адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Легенда-Ф” до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 14.08.2024 №018226/0701, №018227/0701, №018229/0701, №018230/0701 та стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Легенда-Ф” судового збору у розмірі  24173,13 грн - відмовлено. 
У решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 травня 2025 року у справі № 300/6615/24   залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Колегією суддів  установлено, що ціна позову  цій справі становила  11245459,73 грн. Розмір задоволених вимог позивача становить 23  537,11 грн, що складає 0,21% від загальної суми позову.
З урахуванням обставин щодо часткового задоволення позову,  присудженню  на користь  позивача  підлягають судові  витрати  на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру  задоволених позовних вимог, що становить суму  50,87 грн, а як наслідок додаткове  рішення суду щодо стягнення на користь позивача  витрат  на професійну правничу допомогу у розмірі   24173,13 грн підлягає скасуванню.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити частково.
Додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 300/6615/24 скасувати в частині  стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ- 43968084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Легенда-Ф” (код ЄДРПОУ- 32606203) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24173,13 грн.
У решті Додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 травня 2025 року у справі № 300/6615/24 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення. Порядок, строки та підстави  подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос  	
Повне судове рішення складено 09 вересня 2025 року