ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2025 року
м. Київ
 
справа № 502/2470/19
провадження № 51-420 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                              ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання           ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
засудженого                                    ОСОБА_6 ,          
в режимі відеоконференції
захисника                                        ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу із доповненнями засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019160310000518, за обвинуваченням    
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, раніше не судимого, проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 309 ККУкраїни.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_6 засуджено до покарання:
 - за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років;
 - за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;
 - за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено  ОСОБА_6 покарання у виді довічного позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6  до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2024 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без змін.
За обставин, викладених у вироку,  ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 09 вересня 2019 року, близько 15 год, під час вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів спільно з ОСОБА_8 у приміщенні гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, взявши зі столу на кухні будинку кухонний ніж, повернувся до приміщення гаража та утримуючи ніж в лівій руці, наніс два удари лезом ножа в ділянку грудної клітини останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження від яких ОСОБА_8 помер на місці пригоди. 
Також, 29 травня 2022 року, ввечері, більш точного часу не встановлено, у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та 
ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, наніс множинні удари по голові ОСОБА_9 невстановленим під час досудового розслідування предметом, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження, внаслідок яких  потерпілий помер на місці злочину. 
Крім того, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання наркотичного засобу, у невстановлених місці та час придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, який в подальшому незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 без мети збуту та вживав шляхом куріння. Після цього незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, екстракт канабісу, який також зберігав за місцем проживання для особистого вживання без мети збуту. Вказані наркотичні засоби, а саме канабіс, загальною масою у висушеному стані 9,93 г, та екстракт канабісу, загальною масою 0,083 г, були виявлені та вилучені співробітниками поліції відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 30 травня 2022 року в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за місцем проживання ОСОБА_6 .
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі із доповненнями засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Стверджує, що його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 309 КК України, в ході судового розгляду не доведена належними і допустимими доказами.
Вважає, що апеляційний суд порушив право на захист, оскільки здійснив апеляційний розгляд без його участі, внаслідок чого він був позбавлений можливості надавати суду пояснення та висловити свою думку з приводу неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та щодо поданої захисником ОСОБА_10 апеляційної скарги. 
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні захисник  ОСОБА_7  та засуджений   ОСОБА_11 касаційну скаргу з доповненнями підтримали.
Прокурор просила скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі з доповненнями, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Статтею 412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Викладені в касаційній скарзі доводи щодо порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, а саме здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_6 , який не був повідомлений про дату і час судового засідання, колегія суддів вважає обґрунтованими, зважаючи на таке.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 липня 2024 року апеляційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 призначено на 03 грудня 2024 року на 
10 годину (т. 4 а. п. 96).
Згідно з технічним записом судового засідання від 03 грудня 2024 року, головуючий суддя повідомив, що  ОСОБА_6 повідомлявся про дату та час судового засідання шляхом надсилання судового виклику до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», проте клопотання про розгляд апеляційної скарги захисника за його участі до апеляційного суду не надходило. 
При цьому рішення про продовження апеляційного розгляду колегія суддів апеляційного суду ухвалила, заслухавши думку захисника та прокурора, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги сторони захисту за відсутності обвинуваченого, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, вважала за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності 
ОСОБА_6 .
Однак, на думку колегії суддів, такий висновок апеляційного суду не є обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
За приписами ч. 4 ст. 401 КПК України, зокрема, підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді обвинувачений, який утримується під вартою, у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
Частиною 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.
Таким чином, розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції за відсутності обставин, визначених у ч. 4 ст. 401 КПК України, можливий без участі обвинуваченого лише за умови його належного повідомлення про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. При цьому суд повинен переконатися, що таке повідомлення мало місце.
Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Повідомлення про дату та час розгляду було надіслано учасникам кримінального провадження, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_6 на адресу ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (т. 4 а. п. 98).
У ході дослідження матеріалів провадження будь-яких відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_6 отримав повідомлення про час та місце розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, Судом не встановлено.
Крім того, отримання представником ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» повідомлення апеляційного суду не можна вважати належним повідомленням обвинуваченого ОСОБА_6 , який утримується в цій установі, оскільки в матеріалах провадження відсутня його розписка про отримання даного повідомлення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду порушено вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України та загальні засади кримінального провадження, зокрема, принцип змагальності сторін, оскільки розгляд провадження здійснено без участі обвинуваченого, якого не було повідомлено належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, у зв`язку із чим ОСОБА_6 був позбавлений можливості реалізувати своє право щодо участі в судовому засіданні, а також інші права, передбачені ст. 42 цього Кодексу.
З урахуванням допущеного істотного порушення вимог кримінального процесуального закону Суд не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам, наведеним у касаційній скарзі, оскільки оцінка таких доводів можлива лише після усунення зазначених порушень.
За таких обставин касаційна скарга з доповненнями підлягає  частковому задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване й належним чином умотивоване судове рішення, яке б відповідало вимогам статей 370, 419 КПК України.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду у суді першої чи апеляційної інстанції.
Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжких злочинів, з метою запобігання ризику, передбаченому ст. 177 КПК України, а саме спробам обвинуваченого переховуватися від суду, колегія суддів вважає за необхідне обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 
60 днів.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу із доповненнями засудженогоОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2024 рокущодо ОСОБА_6  скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрати обвинуваченомуОСОБА_6  запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто по 20 грудня 2025 року включно.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.      
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                  ОСОБА_3