ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2025 року                                                                      Справа № 902/1295/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Маціщук А.В. ,  суддя Бучинська Г.Б. 

секретар судового засідання Черначук А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Погребищенської міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/1295/22 від 18 червня 2025 року  (суддя Нешик О.С.)
час та місце ухвалення рішення: 18 червня 2025 року; м. Вінниця вул. Пирогова, 29: повний текст рішення складено 25 червня 2025 року
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринський райкомунсервіс"
до Погребищенської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 
фізична особа Шаравський Олександр Олексійович
про стягнення 741259 грн 46 коп. заборгованості за договором підряду
за участю представників:
від  Позивача, Відповідача та Третьої особи - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Жмеринський райкомунсервіс" (надалі – Позивач) звернулося до Господарського суду Волинської області до Погребищенської міської ради (надалі – Відповідач) з позовом про стягнення  505000 грн основного боргу, 32284 грн 16 коп. 3% річних та також 203975 грн 30 коп. суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.
В обґрунтування позовних вимог  Позивач покликається на те, що відповідно до Договору підряду №45 від 12 грудня 2018 року, укладеним між Позивачем (Підрядник) та Відповідачем  (Замовник; надалі – Договір; том 1, а.с. 9-11), Позивачем виконано будівельні роботи по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с. Кулешів, Погребищенського району Вінницької області". Згідно Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року, Позивач виконав свої договірні зобов`язання в повному обсязі та в обумовлений договором строк. Будівельні роботи Відповідачем оплачені частково на суму 268000 грн, загальна вартість робіт за Договором склала 889481 грн 80 коп.. Позивач зазначає, що сума основної заборгованості за виконані роботи складає 505000 грн, за примусовим стягненням якої Позивач звернувся з даним позовом до суду. Посилаючись на несвоєчасну оплату виконаних робіт, Позивач також нарахував та заявив до стягнення на підставі частини 1  статті 625 Цивільного кодексу України  3% річних та інфляційних.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25 липня 2023 року залучено до участі в розгляді справи як третю особу, особа,  яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – фізичну особу ОСОБА_1 (надалі – Третя особа; том 2, а.с. 211-214). 
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 505000 грн заборгованості за виконані будівельні роботи, 15955 грн 92 коп.  3% річних, 203975 грн 30 коп.  інфляційних збитків. Також даним судовим рішенням покладено на Відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі  11113 грн 30 коп..
Приймаючи дане рішення,    суд першої інстанції виходив з того, що доказів того, що висновком експерта, зробленим за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/102-23/14559-БТ від 14 березня 2025 року підтверджено виконання Позивачем робіт на суму, заявлену до стягнення. Суд наголосив, що  у порівнянні зі звітною документацією будівельні роботи з будівництва водопровідної мережі фактично були виконані з більшим обсягом.
Місцевий господарський суд вказав, що враховуючи, що акт підписаний Відповідачем  без застережень, суд доходить висновку, що ним прийнято зазначений обсяг і вартість будівельних робіт, що згодом підтверджено обопільно підписаним актом звірки взаємних розрахунків.
Таким чином, суд першої інстанції виснував, що Позивачем доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу у сумі 505000 грн належними та допустимими доказами у справі, а також висновком експерта, зробленим за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/102-23/14559-БТ від 14 березня 2025 року.
Місцевий господарський суд при цьому констатував, що Відповідач доказів сплати заборгованості не надав, що стало підставою для задоволення позовних вимог  щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 505000 грн.
Що ж до позовних вимог про стягнення 3% річних  в розмірі 32284 грн 16 коп. за період з 21 жовтня 2020 року по 9 грудня 2022 року та інфляційних втрат в сумі 203975 грн 30 коп. за період листопад 2020 - жовтень 2022 року, то перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність заявленого позову в межах заявлених вимог щодо стягнення 203975 грн 30 коп. суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.
В оскаржуваному судом рішенні суд першої інстанції вказав, що здійснивши обрахунок 3% річних за період з 1 листопада 2020 року по 9 грудня 2022 року, день що визначений Позивачем як останній день нарахування, правомірним за цей період  будуть річні в розмірі  31911 грн 85 коп.. В стягненні 3% річних в сумі 372 грн 31 коп. слід відмовити в позові.
В той же час, суд першої інстанції з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, виснував наявні достатні правові підстави для зменшення розміру правомірно нарахованих 3% річних в сумі 31911 грн 85 коп. на 50% і таким чином стягнув  3% річних в розмірі 15955 грн 92 коп..

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу (том 3, а.с.  128-132), в якій з підстав,    висвітлених в ній,    просить скасувати  рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зокрема,    мотивуючи апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного господарського суду на відсутність зобов`язань Відповідача за Договором, який з позиції скаржника не згадується у передавальному акті.
Відповідач стверджує, що у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, суд мав би закрити провадження у справі, оскільки відсутній предмет спору – жодного правовідношення між Позивачем та Відповідачем на його переконання не існує (відсутні: договірні відносини, майнові зобов`язання, що перейшли до правонаступника, правові документи про передачу водогону). 
Апелянт в апеляційній скарзі зазначив про недотримання технічного нагляду – порушення обов`язків Відповідача, згідно з листом ДАБІ України від 16 січня 2009 року № 22/7-195 та положеннями ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Вказує, що замовник зобов`язаний забезпечити технічний нагляд за будівництвом, такий нагляд є обов`язковим елементом законного будівництва, без якого об`єкт не може бути прийнятий до експлуатації та оплачений. Вважає, що у даному випадку немає жодного доказу, що такий нагляд здійснювався, отже, замовник (Черемошненська сільська рада) не виконав базових обов`язків, передбачених законом, а Відповідач (Погребищенська міська рада) взагалі не перебував у правовідносинах з підрядником.
Також апелянт вказав про  поверхневу оцінку показів Третьої особи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Вінницької області від 18 червня 2025 року по справі №902/1295/22. Запропоновано учасникам по справі в строк протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання в порядку частини 2 статті 263 ГПК України.
21 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача, в якому, Позивач просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому Позивач  вказав, що щодо технічного нагляду, то апелянт з його позиції, знову вводить суд в оману, вказуючи, що технічний нагляд здійснювався інженером технічного нагляду Белень М.В., яким перевірено об`єми та якість виконаних робіт, перевірено та підписано акти виконаних робіт, в тому числі акти на закриття прихованих робіт, акти проведення гідравлічного випробування напірного трубопроводу на міцність і герметичність, загальний журнал робіт Позивача на вказаному об`єкті. Судом першої інстанції встановлено наявність Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року, з якого прослідковується, що Позивач здав, а Відповідач прийняв виконані роботи по об`єкту 21 жовтня 2020 року. Наголошує, що згідно Акту підтверджується заборгованість за виконані роботи на суму 505000 грн. Окрім того Відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що  обопільно складеним, підписаним і скріпленим печатками сторін підтверджується, що станом на 25 листопада 2020 року заборгованість становить 505000 грн.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 липня 2025 року розгляд апеляційної скарги  призначено  на 17 вересня 2025 року об 16:30 год.
8 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від Відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Відповідача та задоволення апеляційної скарги.
16 вересня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від Позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника Позивача та відмову в задоволенні апеляційної скарги.

В судове засідання від 17 вересня  2025 року представники Позивача,  Відповідача, Третьої особи не з`явилися. 
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України      неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Крім того, суд не викликав учасників справи у судове засідання, відповідно до частини 1   статті 120 Господарського процесуального кодексу України, що вказує на те, що   ухвалою суду від 28 липня 2025 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.
Разом з тим суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначено статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, що по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.                     
Зважаючи на клопотання Позивачата Відповідача про розгляд справи без їхньої участі, колегія апеляційного господарського суду вбачає можливим розглядати дану апеляційну скаргу без участі представників Позивача,  Відповідача, Третьої особи, за наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, з огляду на пасивну поведінку Третьої особи, відсутність клопотань з її сторони та закінчення строку розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги без участі представника Третьої особи. 
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів   Північно-західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Прри цьому колегія суду виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2018 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір підряду №45.
Згідно пункту 1.1 Договору, Позивач як підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати роботи по об`єкту -  "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області", а Відповідач зобов`язався прийняти роботу та оплатити її вартість у строки та на умовах, що визначаються цим Договором та додатковими Угодами до нього.
Пунктами 1.2, 1.3 Договору передбачено, що склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Відповідачу, визначені кошторисом; роботи виконуються з матеріалів Позивача, які передаються згідно акта передачі.
Згідно пункту 2.1 Договору, договірна ціна робіт визначається на основі кошторису.
Пунктом 2.2 Договору підряду визначено, що: загальна вартість робіт складає 889481 грн 80 коп. В 2018 році використати 153000 грн 00 коп.; в 2019 році - 736481 грн 80 коп.
У разі необхідності виникнення додаткових робіт уточнення договірної ціни буде здійснюватися із урахуванням положень пункту 25 Договору.
Між тим пунктом 2.3 Договору передбачено, що уточнення приблизної договірної ціни буде здійснюватись в міру виконання робіт. У разі появи обставин, що зумовлюють необхідність перевищення приблизної договірної ціни понад 10 відсотків, Позивач протягом 5 днів з дня появи цих обставин повідомить Відповідача і приступить до виконання робіт лише після одержання відповідного дозволу на продовження робіт.
Як визначено пунктом 2.4 Договору,  Відповідач прийме рішення щодо уточнення договірної ціни і повідомить про нього Позивача протягом 5 днів з дня одержання відповідного повідомлення.
Пунктом 2.5 Договору передбачено, що строк виконання робіт зазначених у цьому Договорі - до 31 грудня 2018 року, але у будь-якому разі до завершення робіт.
У відповідності до підпункту 3.1.4 Договору,  Позивач зобов`язався виконати роботу в строк, зазначений в цьому Договорі.
Відповідно до пункту 5.1 Договору розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватись із урахуванням положень Загальних умов на підставі наданого рахунку та актів виконаних підрядних робіт (форма КБ-2,3).
Пунктом 5.2 Договору передбачено, що Позивач визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання Відповідачу за 5 днів до завершення звітного періоду.
У відповідності до пункту 5.3 Договору Відповідач зобов`язався підписати подані документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтування причини відмови від їх підписання протягом 3 днів з дня одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 днів з дня підписання документів Відповідачем (том 1, а.с. 9-11).
Згідно наявного в матеріалах справи Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року (том 1, а.с. 13-16), скріпленого печатками та підписами керівників сторін, Позивач здав, а Відповідач прийняв виконані роботи по об`єкту. Як вказує Позивач, згідно Акту підтверджується заборгованість за виконані роботи на суму 505000 грн.
Також обопільно складеним, підписаним і скріпленим печатками Позивача та Відповідача «Актом звіряння взаємних розрахунків за період: 1 січня 2020 року – 25 листопада 2020 року» підтверджується, що станом на 25 листопада 2020 року заборгованість Відповідача складає 505000 грн (том 1, а.с. 17).
Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині оплати виконаних робіт стало підставою звернення Позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів, з позовом про стягнення 505000 грн основного боргу, 32284 грн 16 коп. 3% річних, 203975 грн 30 коп. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до  статті  509 Цивільного кодексу  України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно  статті  526 Цивільного кодексу  України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до  статті  837 Цивільного кодексу України,   за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно  статті  846 Цивільного кодексу  України  строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Відповідно до  статті 849 Цивільного кодексу  України  замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Згідно  статті  882 Цивільного кодексу України  замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Зважаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності предмету спору, з огляду на відсутність правовідносин саме між Відповідачем та Позивачем по укладеному Договору (відсутність правонаступництва по виконаних підрядних роботах), колегія суддів зауважує наступне. 
Щодо правонаступництва прав та обов`язків Черемошненської сільської ради з приводу даних правовідносин за Відповідачем, колегією суду враховуються наступні обставини 
На підставі Перспективного плану формування територій громад Вінницької області, затвердженого  розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 травня 2020  року №512-р, на виконання вимог  Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ  прийнято рішення 2 сесії Відповідача 8 скликання "Про початок реорганізації Черемошненської сільської ради шляхом приєднання до Відповідача" від 15 грудня 2020 року.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій" від 17 листопада 2020 року №1009-ІХ  внесено зміни до  Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", доповнивши розділ V "Прикінцеві та перехідні положення", зокрема й пунктом 6-1, де визначено особливості закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України допоки не прийнято закон про адміністративно-територіальний устрій України.
В день набуття повноважень Відповідачем повноваження сільських, селищних рад (зокрема й Черемошненської сільської ради) набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України, припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади.
Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою.
Відповідно до частини 1  статті 104 Цивільного кодексу України  юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права га обов`язки переходять до правонаступників.
Згідно із  статтею 106 Цивільного кодексу України  злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
Статтями 1, 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування с, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.
Статтею 1 Бюджетного кодексу України  визначено, що місцевий бюджет - це нормативно-правовий акт відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.
15 грудня 2020 року на 2 сесії 8 скликання Відповідач прийняв рішення №14 "Про затвердження плану реорганізації сільських рад та форм документів, необхідних для оформлення приєднання сільських рад до Відповідача" (том 1, а.с. 62-63).
Матеріалами справи підтверджується, що внаслідок проведеної реорганізації за рішенням № 39  від 15 грудня 2020 року "Про початок реорганізації Черемошненської сільської рад шляхом приєднання до Відповідача", саме Відповідач є правонаступником прав та обов`язків Черемошненської сільської ради (том 1, а.с. 22-24).
Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника. Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках.
Статтею 106 Цивільного кодексу України  передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.
Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано  статтею 107 Цивільного кодексу України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.
Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. Таким чином, у разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.
Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто, при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.
Правонаступництво юридичних осіб (сільських, селищних, міських рад) внаслідок об`єднання територіальних громад виникає з дня набуття повноважень новообраною радою (підпункт 9 пункту 6-1  розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  та абзац 2 частини четвертої  статті 8 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад
Згідно з Передавальним актом від 21 січня 2021 року (том 1, а.с. 64-65) внаслідок реорганізації Черемошненської сільської ради шляхом приєднання до Відповідача, що ще раз опосередковано підтверджує факт того, що Відповідач є правонаступником майна, активів та зобов`язань Черемошненської сільської ради (що вже встановлено вище у даній постанові).
Відтак, з огляду на все вищеописане, доводи апеляційної скарги щодо відсутності правонаступництва в даних правовідносинах не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищевстановленим в даній постанові. Зокрема, Відповідачем не лише спростовано обставини правонаступництва внаслідок реорганізації Черемошненської сільської ради шляхом приєднання її до Відповідача, а саме що правонаступництво відбулося по певним правовідносинам, а не вцілому, але й по суті наведено неправдиві доводи у той час, як Відповідачу не могло бути невідомо про існуюче законодавство прийняте (та описане вище) рішення щодо правонаступництва, та про підписаний ним акт. Такі дії сторони та доводи суд апеляційної інстанції в свою чергу оцінює критично.
В той же час, судом апеляційної інстанції враховується, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25 липня 2025 року призначено в справі №902/1295/22 судову будівельно-технічну експертизу.
На розгляд судової будівельно-технічної експертизи судом було поставлено такі питання:
·          чи відповідає розроблена проектно-кошторисна документація по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за договором підряду №45 від 12 грудня 2018 року вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?;
·           чи відповідають виконані будівельні роботи по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за договором підряду №45 від 12 грудня 2018 року проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?;
·           чи відповідає об`єкт "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за договором підряду №45 від 12 грудня 2018 року проектно-технічній документації на його будівництво та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?;
·           який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за договором підряду №45 від 12 грудня 2018 року?;
·          яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за договором підряду №45 від 12 грудня 2018 року?;
·          чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с.Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за договором підряду №45 обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною або первинною звітною документацією з будівництва?.
8 серпня 2024 року був здійснений виїзд для огляду об`єкту дослідження - водопровідної мережі в с. Кулешів Вінницького району Вінницької області.
Як вбачається з матеріалів справи, натурне обстеження проводилось при природному освітленні в денний період часу в присутності головного інженера ТОВ "Жмеринський райкомунсервіс" Шаравського О. О. та головного спеціаліста-юриста Погребишенської міської ради Жмурчук О. М., про що було складено "Акт огляду об`єкту" - Додаток 2, що додається до висновку експерта. Також на огляді були присутні представник від громади с. Кулешів Поліщук О. І. та виконроб (колишній) ТОВ "Жмеринський райкомунсервіс" Гур`янов А. В., які від підписання в акті відмовились.
При цьому, за результатами дослідження встановлено, що виконані будівельні роботи по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с. Кулешів Погребищенського району Вінницької області" за Договором мають розбіжності із проектними рішенням, обумовлені виниклими перешкодами під час прокладання трубопроводів мережі та зміною кількості і масці під`єднання абонентів. Улаштована мережа водопостачання в с. Кулешів Вінницького району Вінницької області відповідає вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 [6], ДБН А.3.1-5:2016 [7], ДСТУ-Н Б В.2.5-68:2012 [9], ДСТУ Б В.2.7-144:2007 [10].
Вартість фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с. Кулешів Погребищенського району Вінницької області", які виконувались Позивачем за Договором, яка визначена кошторисними розрахунками становить 1024770 грн.
Вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту "Нове будівництво водопровідної мережі с. Кулешів Погребищенського району Вінницької області", зазначених у звітній документації, а саме актах приймання виконаних будівельних робіт: № 45 за грудень 2018 року, № 2 за березень 2019 року, № б/н за жовтень 2020 року та № 10 за листопад 2020 року, згідно з Договором становить 773 000 грн, а за проведеними кошторисними розрахунками фактична вартість будівельних робіт - 1024770 грн. У порівнянні зі звітною документацією будівельні роботи з будівництва водопровідної мережі фактично виконані з більшим обсягом.
Отже, висновком експерта, зробленим за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-19/102-23/14559-БТ від 14 березня 2025 року підтверджено виконання Позивачем робіт на суму, заявлену до стягнення, більше того, у порівнянні зі звітною документацією будівельні роботи з будівництва водопровідної мережі фактично були виконані з більшим обсягом.
Між тим, колегією суддів враховується, що в матеріалах справи наявна копія підписаного сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року, який підписаний Відповідачем  без застережень, що свідчить про прийняття зазначеного обсягу і вартості будівельних робіт. Окрім того, Відповідачем  підписано акт звірки взаємних розрахунків без будь яких застережень та зауважень.
Що ж до тверджень апеляційної скарги Відповідача про поверхневу оцінку показів Третьої особи, то колегія суддів зауважує, що це є його суб`єктивною думкою, котра будується на його особистому сприйняття показів даного свідка під час його допиту. В той же час з протоколу судового засідання вбачається, що Третя особа була допитана в судовому засіданні, та повідомила, що ніякого відношення до робіт по Договору підряду № 45 не має, а кошти які збиралися з жителів села Кулешів були спрямовані на будівництво артезіанської свердловини, на спростування вказаних показів, Відповідачем не було надано будь яких письмових доказів, в тому числі вони не були спростованні показами свідка ОСОБА_2 . З огляду на що суд констатує, що зазначення Третьої особи в технічній документації робіт про будівництво свердловини не робить таку особі стороною Договору. 
Оскільки Третя особа не була стороною Договору або будь-яких інших пов`язаних з виконанням саме цього Договору письмових правочинів, а в матеріалах справи відсутні докази про те, що кошти, які їй сплачувались, мали скеровуватися на безпосередню оплату будівельних робіт по  Договору, то  суд апеляційної інстанції наголошує, що  Третя особа не є особою, яка має зобов`язання по цьому Договору.
  З огляду на зазначене, беручи до уваги наявність доказів того, що Позивач виконав в повному обсязі своєчасно і  в строки свої зобов`язання, і Відповідачем в підтвердження належного виконання Позивачем своїх зобов`язань по Договору підписано акти приймання робіт, колегія суддів доходить висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача коштів у сумі 505000 грн заборгованості за виконані будівельні роботи по Договору підлягає до задоволення. Відповідно апеляційний господарський суд задовільняє позов в цій частині. 
Дане рішення у відповідній частині було прийнято місцевим господарським судом, а відтак Північно-західний апеляційний господарський суд залишає судове рішення щодо стягнення заборгованості за виконані будівельні роботи  без змін.

Що ж стосується нарахованих Позивачем 3% річних  в розмірі 32284 грн 16 коп. за період з 21 жовтня 2020 року по 9 грудня 2022 року та інфляційних втрат в сумі 203975 грн 30 коп. за період листопад 2020 - жовтень 2020,  то колегією суддів враховується наступне.
Згідно  статті 625 Цивільного кодексу України  боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 7 квітня 2020 року в справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та відсотків річних відповідно до  статті 625 Цивільного кодексу України  є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми (подібні правові висновки сформульовані, і в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15- ц, від 13 листопада 2019 року в справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року в справі № 902/417/18.
Разом з тим, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, тому  статі 625 Цивільного кодексу України  щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти (відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 296/10217/15-ц від 7 липня 2020 року, постанові Касаційного господарського суду у справі № 905/192/18 від 11 жовтня 2018 року, постанові Верховний Суд України у справі № 6-284цс17 від 1 березня 2017 року).
Суд апеляційної інстанції, здійснивши власний перерахунок за допомогою системи "Ліга Закон" інфляційних втрат встановив, що розмір інфляційних становить 203975 грн 30 коп. та є правомірним та огрунтованим. А тому колегія суду стягує з Відповідача на користь Позивача 203975 грн 30 коп. інфляційних втрат, залишаючи без змін судове рішення в частині стягнення інфляційних втрат.
Що ж стосується річних, то колегія суддів зауважує, що згідно пункту 5.3 Договору Відповідач зобов`язався підписати подані документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтування причини відмови від їх підписання протягом 3 днів з дня одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 10 днів з дня підписання документів Відповідача.
Відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020 року (том 1, а.с. 13-16), скріпленого печатками та підписами керівників сторін, Позивач здав, а Відповідач прийняв виконані роботи по об`єкту 21 жовтня 2020 року.
Таким чином, з умовами Договору Позивач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань з 1 листопада 2020 року.
Натомість, як вбачається з розрахунку,  Позивач невірно визначив днем початку нарахування 3% річних день прийняття робіт Відповідачем – 21 жовтня 2020 року.
Здійснивши обрахунок 3% річних за вказаний вище як вірний період з 1 листопада 2020 року по 9 грудня 2022 року (визначений Позивачем як останній день нарахування), суд апеляційної інстанції  встановив, що правомірним за цей період буде  нарахування Позивачем 3% річних в сумі  31911 грн 85 коп.. Нарахування 3% річних в сумі 372 грн 31 коп. є невірним, в зв`язку з чим в цій частині Позивачу слід відмовити в позові. Відповідно і в цій частині основне судове рішення є законним і обгрунтованим та відповідно колегія суду залишає його без змін.
Водночас, Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що судом першої інстанції під час стягнення 3% річних вказано, що враховано висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування  статті 625 Цивільного кодексу України, викладений у постанові від 18 березня 2020 року в справі №902/417/18, згідно яких суд з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до  статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.
Суд першої інстанції приймаючи рішення про зменшення річних взяв до уваги такі обставини:
·          Відповідачем за Договором підряду проведена часткова оплата виконаних робіт;
·          Погребищенська міська рада, яка виступає Відповідачем у справі, не є прибутковою організацією, та фінансується за кошти з Державного бюджету України;
·          Позивачем не подано доказів, які підтверджують факт понесення збитків в зв`язку з простроченням оплати.
При цьому місцевим господарським судом вказано, що ним з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, висновано про наявність достатніх правових підстав для зменшення розміру правомірно нарахованих 3% річних в сумі 31911 грн 85 коп. на 50%, та відповідно   стягнуто  3% річних в розмірі 15955 грн 92 коп..
В той же час колегією суду приймається до уваги те, що апеляційна скарга Відповідача не містить доводів в частині здійсненої судом першої інстанції зменшення суми річних, а відтак з урахування статті  269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не оцінює підставність висновків Господарського суду Вінницької області у цій частині. 
Відповідно до пункту 1   статті 73 Господарського процесуального кодексу України     доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3  статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Апеляційний господарський суд з огляду на все вищевстановлене в даній постанові, констатує, що доводи Відповідача, наведені в апеляційній скарзі (щодо відсутності правонаступництва), безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. 
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга Відповідачем, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
Відповідно колегія суду залишає без змін оспорюване рішення, а подану Відповідачем апеляційну скаргу без задоволення.
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладається на Відповідача, згідно    статті 129 ГПК України.
Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 

                          ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Погребищенської міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/1295/22 від 18 червня 2025 року - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/1295/22 від 18 червня 2025 року - залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
5. Справу №902/1295/22 повернути Господарському суду Вінницької області.
Повний текст постанови виготовлено 24 вересня 2025 року.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Маціщук А.В.  

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.