СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року                                м. Харків                        Справа № 917/230/25  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А. , суддя  Стойка О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
від позивача - Бойко Г.Є. (у режимі відеоконференції);
від відповідача - Нефьодова А.О. (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1702П/3) на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 (суддя Сірош Д.М., повний текст складено 09.07.2025) у справі №917/230/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс", м.Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд», м.Полтава, 
про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних

ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промвагонтранс" (далі – ТОВ "Промвагонтранс"), звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд» (далі – ТОВ «УЗТК Трейд»), в якому просив стягнути з відповідача 4 296 291,50 грн. заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020, з яких: 3 871 548,00 грн. - сума основного боргу; 266 808,17 грн. - пеня; 127    761,08 грн. - інфляційні; 30 174,25 грн. - 3% річних.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2025, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ “УЗТК Трейд” на користь ТОВ "Промвагонтранс" 3 871 548,00 грн. суми основного боргу, 127 761,08 грн. інфляційних, 30    174,25 грн. 3% річних та 48 353,80 грн. судового збору. У решті позову відмовлено.
Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.
Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25 частково задоволено заяву про ухвалення додаткового рішення. Стягнуто з ТОВ «УЗТК Трейд» на користь ТОВ "Промвагонтранс" 47 457,64 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погодившись із означеним додатковим рішенням, ТОВ «УЗТК Трейд» через підсистему «Електронний суд» 29.07.2025 звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить, зокрема, скасувати додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25 повністю та ухвалити нове рішення, "яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю".             
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає наступне:  
- місцевий господарський суд не дослідив та не проаналізував заперечення відповідача щодо складності справи, розумності гонорару та витрат часу адвоката. Справа №917/230/25 є похідною від справи №910/9442/23, з огляду на що правова позиція позивача була вже сформована, наявні необхідні документи та інші матеріали для справи №917/230/25, жодної зміни в положеннях та нормах законодавства, на які посилається позивач, не відбулося;
- співмірність витрат на правничу допомогу не підтверджується;
- судом першої інстанції не було досліджено, що в акті наданих послуг адвоката від 20.06.2025 зазначається перелік послуг, де окремою послугою визначено – участь у судових засіданнях. У свою чергу рахунок на оплату послуг виставлено за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. Тобто, у заяві позивача, акті наданих послуг та рахунку зазначено перелік послуг, який не відповідає один одному;
- актом передбачено момент виникнення обов`язку з оплати вартості послуг адвоката - це набрання рішенням суду у справі законної сили, але рішення суду у справі №917/230/25 законної сили не набрало, тобто обов`язок з оплати послуг адвоката ще не виник і в принципі може і не виникнути; 
- суд першої інстанції визначив, що витрати на правничу допомогу адвоката позивача мають фіксований характер, але ані актом, ані рахунком на оплату послуг адвоката позивача не визначено ані вартості кожної наданої послуги адвокатом (фіксований розмір), ані кількості годин, витрачених на надання відповідних послуг (погодинна оплата);
- Господарським судом Полтавської області в додатковому рішенні зазначено, що відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, однак не надав доказів з метою доведення надмірності понесених витрат на правову допомогу та не надав доказів на їх спростування. Однак, судом першої інстанції не були досліджені викладені у клопотанні відповідача доводи, якими останній обґрунтував свою позицію щодо не співмірності витрат.                       

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.07.2025 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Медуниця    О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2025 відкладено розгляд питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою ТОВ «УЗТК Трейд» на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25 до надходження матеріалів справи.
11.08.2025 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №917/230/25.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.08.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків. 
Після отримання через підсистему «Електронний суд» від ТОВ «УЗТК Трейд» заяви про усунення недоліків (вх.9973 від 20.08.2025), ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2025, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25; встановлено строк по 12.09.2025 (включно) для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та/або клопотань, що пов`язані з розглядом апеляційної скарги; призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 07.10.2025 о 10:00год.

Через підсистему «Електронний суд» 27.08.2025 від ТОВ "Промвагонтранс" отримано відзив на апеляційну скаргу (вх.10201; у межах встановленого судом строку), згідно з прохальною частиною якого позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 – залишити без змін.
Позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги та зазначає наступне:
- доводи апелянта про невідповідність переліку послуг в акті та в рахунку є безпідставними. Дорученням №4 передбачено, що адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у справі, і визначено, що саме включає в себе представництво. В акті деталізовано, які саме дії були вчинені адвокатом з представництва. У рахунку вказано, на якій підставі його виставлено – «за здійснення представництва…»;
- законодавець визначив, що на користь сторони у справі, вимоги якої були задоволені, стягується документально підтверджена вартість професійної правничої допомоги, незалежно від того, були чи не були ці кошти сплачені на момент заявлення стороною вимог про їх стягнення;
- сума заявлених позивачем витрат на правничу допомогу (50    000,00 грн.) відповідає складності справи, кількості доказів, поданих на підтвердження позовних вимог та заперечень, викладених у відповіді на відзив, участі представника в судових засіданнях, а також фіксованого розміру гонорару, погодженого сторонами. 

Від ТОВ «УЗТК Трейд» 04.09.2025 через підсистему «Електронний суд» отримано додаткові пояснення (вх.10613), за коротким змістом яких відповідач звертає увагу на наступне. Умови оплати гонорару адвоката позивача містять відкладальну обставину. Значення має лише кінцевий результат дій адвоката, а не процес із захисту інтересів позивача. Якщо оплата послуг адвоката залежить від досягнення результату, то фактично це не є тими послугами, які надає адвокат у процесі захисту клієнта та представництва його інтересів, а тому відносити такі витрати до судових витрат не є обґрунтованим. До того ж співмірність розміру витрат позивача не обґрунтована та не доведена.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 07.10.2025 відповідач надав пояснення, що в прохальній частині апеляційної скарги допущена описка, фактично відповідач просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позивача про ухвалення додаткового рішення повністю. Відповідач підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Позивач проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду не встановила наявності підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.
Предметом апеляційного перегляду є додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25, яким стягнуто з ТОВ «УЗТК Трейд» на користь ТОВ "Промвагонтранс" 47    457,64 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)    унормовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч.2).
За змістом ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
Як убачається з матеріалів справи, за змістом позовної заяви ТОВ "Промвагонтранс" зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, включає в себе, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу – 50    000,00 грн.
Відповідно до ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2).
Частиною 8 ст.129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Згідно з ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Під час розгляду справи Господарським судом Полтавської області ТОВ "Промвагонтранс" зроблено заяву, що докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Отже, з урахуванням того, що ТОВ "Промвагонтранс" у позовній заяві зазначило попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, а під час розгляду справи зробило заяву про те, що докази розміру витрат на професійну правничу допомогу будуть подані в порядку ч.8 ст.129 ГПК України, приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції ухвалене 19.06.2025, а із заявою про ухвалення додаткового рішення ТОВ "Промвагонтранс" звернулося 20.06.2025 (документ сформовано в підсистемі «Електронний суд»), Господарський суд Полтавської області правомірно здійснив перевірку доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та ухвалив додаткове рішення у справі.

За приписами ст.126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у Господарському суді Полтавської області ТОВ "Промвагонтранс" до матеріалів справи надано наступні документи:
- договір №02/2024 від 27.06.2024 про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Бойко Галиною Євгеніївною та ТОВ "Промвагонтранс" (клієнт); 
- доручення №4 від 17.01.2025 (додаток до договору про надання правничої допомоги №02/2024 від 27.06.2024;
- акт від 20.06.2025 про виконання доручення №4 від 17.01.2025 відповідно до договору про надання правничої допомоги №02/2024 від 27.06.2024; 
- рахунок б/н від 20.06.2025 на суму 50    000,00 грн.;
- довіреність у порядку передоручення від 25.07.2024, на підставі якої Бойко Г.Є. уповноважено представляти інтереси ТОВ "Промвагонтранс" у судах України (у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, у тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців);
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №6271/10 від 08.12.2017;
- посвідчення адвоката.

За умовами п.1.1 договору про надання правничої допомоги №02/2024 від 27.06.2024 клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором.
Відповідно до п.1.2 договору адвокат приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги: 
1) надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта; складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення ї порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
2) забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів, представництво інтересів клієнта в усіх справах і провадженнях, де клієнт є стороною незалежно від процесуального статусу, або які будь-яким чином стосуються інтересів клієнта без обмежень.
Згідно з п.1.3 договору адвокат надає клієнту правничу допомогу за дорученнями клієнта, які погоджуються сторонами шляхом їх підписання. У кожному дорученні сторони погоджують вид і зміст правничої допомоги, вартість, а також інші необхідні умови її надання.
Адвокатом надається передбачена цим договором правнича допомога клієнту по мірі виникнення у клієнта необхідності у такій допомозі (п.3.1 договору).
Відповідно до п.3.2 договору надання адвокатом правничої допомоги здійснюється на підставі погоджених сторонами доручень клієнта. Доручення клієнта може бути погоджене сторонами в письмовій чи усній формі.
За результатами надання правничої допомоги складається акт, який підписується сторонами (п.3.3 договору).
Умови щодо гонорару та порядку оплати погоджені в розділі 4 договору.  
За умовами п.4.2 договору розмір та порядок оплати гонорару адвоката визначається у відповідному дорученні клієнта, погодженому сторонами. Якщо сторони не домовились про гонорар у дорученні, клієнт повинен оплатити гонорар адвокату згідно з виставленим рахунком.
Клієнт оплачує адвокату гонорар у строки, погоджені сторонами в акті. Якщо строк оплати гонорару не визначений сторонами, клієнт повинен сплатити адвокату гонорар протягом 3 робочих днів з дати виставлення рахунку адвокатом (п.4.3 договору).
Згідно з п.п.5.1, 5.2 договору договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 1 (одного) року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором. Якщо після закінчення строку дії договору сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін.

Відповідно до доручення №4 від 17.01.2025 клієнт доручає адвокату здійснити представництво і захист його прав та законних інтересів у справі за позовом до ТОВ “УЗТК Трейд” про стягнення заборгованості за договором на транспортно-експедиційне обслуговування №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020 та додатковою угодою №35 від 11.11.2022 у суді першої інстанції (п.1).
Згідно з п.2 доручення представництво включає в себе підготовку, підписання та подачу всіх необхідних процесуальних документів, участь у судових засіданнях та вчинення адвокатом усіх необхідних процесуальних дій у цій судовій справі, з метою представництва інтересів клієнта як учасника справи.
Сторони домовились, що гонорар за представництво і захист прав та інтересів Клієнта в суді першої інстанції становить 50    000,00 грн., які клієнт сплачує протягом 10 днів після набуття законної сили рішенням (п.3).

Як убачається з акту від 20.06.2025 про виконання доручення №4 від 17.01.2025 відповідно до договору про надання правничої допомоги №02/2024 від 27.06.2024, адвокатом були надані наступні послуги при виконанні доручення клієнта щодо представництва інтересів у Господарському суді Полтавської області у справі №917/230/25:
- ознайомлення з матеріалами, наданими позивачем;
- юридичні консультації з приводу позову, способів захисту прав та інтересів клієнта;
- складання та відправлення позовної заяви;
- складання та відправлення відповіді на відзив;
- участь у судових засіданнях 04.03.2025, 19.03.2025, 01.05.2025, 11.06.2025, 19.06.2025.
Згідно з п.2 акту розмір гонорару адвоката складає 50    000,00 грн. 
Оплата гонорару адвоката проводиться протягом 10 днів після набрання законної сили судового рішення у справі №917/230/25 (п.3 акту).
Сторони стверджуються, що послуги, зазначені в цьому акті, надані в повному обсязі, претензій сторони одна до другої не мають (п.4 акту).
Отже, за висновками судової колегії, ТОВ "Промвагонтранс" надано достатньо доказів, які підтверджують витрати останнього на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 30 означеного Закону унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 4 ст.126 ГПК України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У розумінні положень ч.5    ст.126 ГПК України    зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
Судова колегія враховує, що під час розгляду судом першої інстанції заяви ТОВ "Промвагонтранс" про ухвалення додаткового рішення ТОВ «УЗТК Трейд» подало до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просило відмовити в задоволенні заяви  про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку із необґрунтованістю заявлених витрат на правничу допомогу.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. 
Подібна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 01.09.2023 у справі №924/232/22, від 15.08.2023 у справі №910/4631/22 та від 19.01.2022 у справі №910/789/21, а також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №910/9916/17.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
У ч.4 ст.129 ГПК України визначено загальне правило розподілу судових витрат, відповідно до якого інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, у ч.5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, також визначені положеннями ч.ч.6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.
Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.     
Східний апеляційний господарський суд зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. 
Подібна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Східний апеляційний господарський суд враховує наступне.
Між адвокатом та позивачем у дорученні №4 від 17.01.2025, яке є додатком до договору про надання правничої допомоги №02/2024 від 27.06.2024, погоджено порядок обчислення гонорару - фіксований розмір гонорару 50    000,00 грн. Означене спростовує твердження скаржника про те, що наданий позивачем договір про надання правничої допомоги не містить положення про порядок обчислення та розрахунку вартості послуг адвоката.
Як правильно зауважено місцевим господарським судом, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.
З огляду на це необгрунтованими є твердження апелянта про необхідність визначення в акті та рахунку на оплату послуг адвоката вартості кожної наданої послуги адвоката (фіксований розмір) або кількості годин, витрачених на надання відповідних послуг (погодинна оплата).   
Як зазначено в акті від 20.06.2025 про виконання доручення №4 від 17.01.2025, адвокатом позивачу були надані, зокрема, послуги з ознайомлення з матеріалами, наданими позивачем, та юридичні консультації з приводу позову, способів захисту прав та інтересів клієнта. 
З матеріалів справи вбачається, що адвокатом було складено, зокрема, наступні документи: 
- позовну заяву загальним обсягом 12 аркушів;
- відповідь на відзив загальним обсягом 11 аркушів.
До того ж адвокат представляв інтереси позивача у п`яти судових засіданнях Господарського суду Полтавської області.  
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Господарського суду Полтавської області про те, що ТОВ «УЗТК Трейд» не надано доказів з метою доведення надмірності понесених ТОВ «Промвагонтранс» витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції (50    000,00 грн.) та не надано доказів на їх спростування.  
Судова колегія відхиляє посилання апелянта на невідповідність розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу складності справи та витраченому адвокатом часу. Так, апелянт зауважує, що справа №917/230/25 є похідною від справи №910/9442/23, з огляду на що правова позиція позивача була вже сформована, наявні необхідні документи та інші необхідні матеріали для справи №917/230/25. Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у справі №910/9442/23 ТОВ «Промвагонтранс» було відповідачем, тоді як у справі №917/230/25 ТОВ «Промвагонтранс» є позивачем, що саме по собі свідчить про неможливість однакової (як стверджує апелянт, попередньо «сформованої» в межах справи №910/9442/23) позиції ТОВ «Промвагонтранс». Крім того суд апеляційної інстанції зауважує, що кожна із судових справ має свої особливості. 
За змістом апеляційної скарги відповідач зазначає про наявність суперечностей між актом наданих послуг та рахунком. Так, апелянт зазначає, що в акті наданих послуг адвоката від 20.06.2025 зазначається перелік послуг, де окремою послугою визначено – участь у судових засіданнях, а рахунок на оплату послуг виставлено за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції. 
Проте, відповідні твердження апелянта є безпідставними. Так, у рахунку на оплату зазначено «представництво і захист прав та законних інтересів клієнта по справі за позовом до ТОВ «УЗТК Трейд» про стягнення заборгованості за Договором на транспортно-експедиційне обслуговування №ТЕО 11/08/20 від 11.08.2020 та додатковою угодою №35 від 11.11.2022 в суді першої інстанції, згідно умов договору про надання правової допомоги №02/2024 від 28.06.2024 та доручення №4 від 17.01.2025». Судова колегія зауважує, що поняття «представництво і захист прав та законних інтересів клієнта … в суді першої інстанції» охоплює весь комплекс послуг адвоката, які відображені в акті від 20.06.2025, а не тільки участь у судових засіданнях, як про те зазначає апелянт.  
Щодо доводів апелянта в частині виникнення обов`язку позивача з оплати вартості послуг адвоката суд апеляційної інстанції зауважує наступне.
За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).
Подібна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 27.09.2023 у справі №904/1711/22, від 01.11.2023 у справі №910/12597/22, від 06.12.2023 у справі №905/493/22.
Таким чином, відсутня необхідність надання доказів, які підтверджують фактичне здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, для вирішення питання про розподіл судових витрат.
Суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржника на погоджений позивачем та адвокатом момент виникнення обов`язку з оплати вартості послуг адвоката (набрання рішенням суду у справі законної сили), оскільки факт реального надання правничої допомоги та погодження сторонами розміру гонорару є достатніми підставами для компенсації таких витрат, навіть якщо вони ще не сплачені на момент ухвалення рішення. До того ж рішення Господарського суду Полтавської області від 19.06.2025 у справі №917/230/25 набрало законної сили, оскільки залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.10.2025.  
Отже, оцінивши надані ТОВ «Промвагонтранс» докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в Господарському суді Полтавської області, виходячи з критеріїв складності справи, реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, зважаючи на обставини справи, а також приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, що є підставою для розподілу витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, Східний апеляційний господарський суд погоджується з висновком Господарського суду Полтавської області про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 47    457,64    грн. На переконання судової колегії, стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 47    457,64    грн. відповідає критеріям розумності, необхідності, співрозмірності, пропорційності та справедливості.
Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку із чим апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Полтавської області - залишенню без змін.
Оскільки судовий збір при оскарженні додаткового судового рішення, яким вирішено питання розподілу судових витрат або встановлено порядок виконання судового рішення, не сплачується (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі №240/6150/18), витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст.129 ГПК України судом апеляційної інстанції не розподіляються.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276,    281, 282,    284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 09.07.2025 у справі №917/230/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повна постанова складена 17.10.2025.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка