П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/1843/24-а 
Головуючий у І інстанції:  Анісімов Олег Валерійович 
Суддя-доповідач:  Смілянець Е. С. 
27 жовтня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідача), в якому просив:
- визнати протиправним рішення відповідача про відмову, викладену у листі від 04.01.2024 за №15/Б/24-13-24-07, у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо повернення йому як спадкоємцю померлої ОСОБА_2 спадкових коштів у сумі 117861,45 грн. у вигляді переплати по грошових зобов`язаннях;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області вчинити дії по підготовці та поданню відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України документів, які є підставою для виплати (повернення) ОСОБА_1 як спадкоємцю померлої ОСОБА_2 спадкових коштів у сумі 117861,45 грн. у вигляді переплати по грошових зобов`язаннях, а саме: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - переплата 62723,06 грн.; військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - переплата 4507,55 грн.; орендна плата з фізичних осіб - переплата 21,74 грн.; єдиний внесок, нарахований на суму заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності - переплата 2727,17 грн.; для фізичних осіб- підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність - переплата 47903,69 грн.
Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 01.04.2025 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 , як спадкоємець померлої ОСОБА_2 , має право на отримання спадкових коштів у сумі 117883,19 грн. у вигляді переплати (надміру сплачені кошти), а саме: військовий збір (КБК 11011001) - 4507,55 грн., ПДФО (КБК 11010500) - 62723,06 грн., орендна плата з фізичних осіб (КБК 18010900) - 21,74 грн, ЄСВ (КБК 71010000) - 2727,17 грн, ЄСВ (КБК 71040000) - 47903,67 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що у разі смерті ФОП - платника єдиного внеску його спадкоємець не має право на повернення надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, оскільки у розумінні Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», спадкоємець не є платником єдиного внеску і на нього не розповсюджуються права та обов`язки платника.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.
Згідно з положеннями ч. 3  ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства  України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 30.04.2021 року.
За заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чайкою О.М. заведено спадкову справу №164/2021, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі №66860588 від 16.10.2021 року.
Відповідно до довідки №128/02-14 від 15.04.2024 року, виданої приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чайкою О.М., ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті дружини ОСОБА_2 .
За ФОП ОСОБА_2 рахується переплата (надміру сплачені кошти), а саме: військовий збір (КБК 11011001) - 4507,55 грн., ПДФО (КБК 11010500) - 62723,06 грн., орендна плата з фізичних осіб (КБК 18010900) - 21,74 грн, ЄСВ (КБК 71010000) - 2727,17 грн, ЄСВ (КБК 71040000) - 47903,67 грн.
08.11.2023 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом (спадкова справа №164/2021, зареєстровано у реєстрі за №2256), відповідно до якого до складу спадщини входить залишок коштів (переплата) ОСОБА_2 на загальну суму 117883,19 грн, а саме:
- податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - переплата 62723,06 грн.;
- військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - переплата 4507,55 грн.;
- орендна плата з фізичних осіб - переплата 21,74 грн.;
- єдиний внесок, нарахований на суму заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності - переплата 2727,17 грн.;
- для фізичних осіб-підприємців, у тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність - переплата 47903,69 грн.
14.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо перерахунку на його поточний рахунок помилково або надміру сплачених ОСОБА_2 коштів у сумі 117883,19 грн.
У відповідь на подану заяву листом від 04.01.2024 року №15/Б/24-13-24-07 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відмовлено ОСОБА_1 у поверненні вказаних коштів. У листі наголошено, що у разі смерті ФОП-платника єдиного внеску його спадкоємець не має право на повернення надміру або помилково сплачених сум єдиного внеску, оскільки у розумінні Закону України від 08.07.2010 р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» спадкоємець не є платником єдиного внеску і на нього не розповсюджуються права та обов`язки платника.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, відповідно до підпункту 14.1.115. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України під надмірно сплаченими грошовими зобов`язаннями, розуміють суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Статтею 43 Податкового кодексу України визначені умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.
Зокрема згідно пункту 43.1. статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
Не підлягають поверненню помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов`язань та пені платникам податку, щодо яких (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій.
Крім цього, відповідно до пункту 43.2 статті 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на рахунок такого платника податків у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Отже, аналізуючи наведене, слід прийти до висновку, що підставою для неповернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені платникам податку є :
- якщо відносно платника податків (та/або щодо засновників (учасників), кінцевих бенефіціарних власників яких) у порядку, встановленому Законом України "Про санкції", прийняті рішення про застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), протягом строку застосування таких санкцій;
- якщо за платником податків рахується податковий борг, до його повного погашення.
Отже, чинний Податковий кодекс України не ставить в залежність право платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошового зобов`язання, від підстав утворення такої переплати, в тому числі внаслідок сплати податкового зобов`язання, донарахованого податковими повідомленнями-рішеннями складеними за наслідками податкової перевірки, які були визнані протиправними та скасовані за наслідками судового оскарження
Також, відповідно до пунктів 43.3. та 43.4. статті 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.
Окрім цього, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються «Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року (далі - Закон №2464-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частини 2 статті 2 Закону № 2464-VI).
Згідно з частиною 13 статті 9 Закону України №2464-VI суми помилково сплаченого єдиного внеску зараховуються в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску або повертаються платникам у порядку і строки, визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
24.12.2021 року набрав чинності Порядок зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 23.07.2021 № 417 (далі - Порядок № 417) (чинний на дату звернення позивача до ГУ ДПС у Чернівецькій області).
Згідно з п. 5 цього Порядку №417 повернення коштів здійснюється у випадках: 1) ) надмірної або помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на належний рахунок 3556; 2) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій не на належний рахунок 3556; 3) помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на бюджетний рахунок за надходженнями; 4) помилкової сплати податкових зобов`язань з податків, зборів, штрафних (фінансових) санкцій та пені, передбачених Кодексом та іншими законами, на рахунок 3556; 5) виявлення технічної та/або методологічної помилки за сумами, які були зараховані на рахунок 3556 з єдиного рахунку.
Пунктом 6 Порядку №417 встановлено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення.
У випадках, передбачених підпунктами 1, 2 та 4 пункту 5 цього Порядку, заява про повернення коштів з рахунків 3556 (далі - Заява) подається до територіального органу ДПС за місцем обліку надміру та/або помилково сплачених коштів, за формою, визначеною у додатку 1 до цього Порядку.
Повернення єдиного внеску у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 5 цього Порядку, здійснюється відповідно до вимог статті 43 Кодексу.
Заява може бути подана Платником до територіального органу ДПС в електронній формі через електронний кабінет та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.
До Заяви Платник обов`язково додає копію розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), що підтверджує сплату коштів на рахунок 3556 (до Заяви в електронній формі - електронну копію зазначеного документа). Копія цього документа завіряється Платником особисто.
Пунктом 7 Порядку №417 визначено, що у разі задоволення Заяви про повернення Коштів з рахунку 3719 підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передає Заяву з відміткою про підтвердження повернення Коштів до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення обліку платежів та складання звітності.
Підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення обліку платежів та складання звітності, у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання Заяви з відміткою про підтвердження повернення Коштів, на підставі даних інформаційної системи готує висновок за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку (далі - Висновок) та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску (далі - Реєстр висновків) за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру та/або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку та протягом одного робочого дня від дати їх реєстрації разом з примірником Реєстру висновків передаються до підрозділу органу доходів і зборів, відповідального за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку.
Згідно п.8 Порядку №417 передбачено, що на підставі Висновку та у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня його реєстрації підрозділ органу доходів і зборів, відповідальний за ведення фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку, нижчого рівня оформлює розрахунковий документ на повернення Коштів з рахунку 3719, на який їх було сплачено, та направляє його відповідному управлінню (відділенню) Державної казначейської служби України у районі, районі у місті, місті обласного, республіканського значення (далі - управління (відділення) Казначейства).
Отже, обов`язковою умовою повернення надмiру та/або помилково сплачених сум єдиного внеску є заява платника про таке повернення, що подається до контролюючого органу.
Слід також зазначити, що згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Положеннями ст. 1219 ЦК України встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми заробітної плати або інших виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Що стосується прав та обов`язків як фізичної особи-підприємця в розумінні податкових правовідносин, то вони не є об`єктом спадкування.
Як встановлено судом першої інстанції, за померлою ОСОБА_2 рахується переплата (надміру сплачені кошти), а саме: військовий збір (КБК 11011001) - 4507,55 грн., ПДФО (КБК 11010500) - 62723,06 грн., орендна плата з фізичних осіб (КБК 18010900) - 21,74 грн, ЄСВ (КБК 71010000) - 2727,17 грн, ЄСВ (КБК 71040000) - 47903,67 грн.
14.12.2023 року ОСОБА_1 , як спадкоємець ОСОБА_2 , звернувся із заявою до Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо перерахунку на його поточний рахунок помилково або надміру сплачених ОСОБА_2 коштів у сумі 117883,19 грн.
Тобто, наявний спір щодо стягнення спадщини у вигляді надміру сплачених коштів у зв`язку зі смертю фізичної особи - платника податків.
При цьому, особливість податкових (публічно-правових) відносин між конкретною особою та податковим органом полягає в тому, що вони нерозривно пов`язані безпосередньо із платником податків, а відтак після смерті цієї особи зобов`язання платника податків, за загальним правилом, не можуть бути об`єктом спадкування та виплат на майбутнє його спадкоємцям.
При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19), від 22 липня 2021 року у справі № 243/8565/20 (провадження № 61-6078св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 243/9613/19 (провадження № 61-7355св20), від 30 червня 2021 року у справі № 243/9618/19 (провадження № 61-5556св20).
Окремо слід звернути увагу на те, що відповідач, хоч і є суб`єктом владних повноважень, проте в цьому випадку він не здійснює відносно спадкоємця публічно-владні управлінські функції, оскільки позивач не є фізичною особою-підприємцем та не являється суб`єктом податкових правовідносин.
За цих обставин наявний майновий інтерес позивача щодо включення коштів до спадщини, а вирішення спору в межах справи неможливо без вирішення питань приватноправового характеру про перехід права на спадкування спірних виплат до позивача.
Отже, між сторонами виник спір про цивільне право, предметом якого фактично є майнова вимога позивача як спадкоємця щодо визнання права на отримання грошових коштів.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №0540/5860/18-а, від 21.09.2021 у справі № 200/3913/21, 11.10.2021 у справі № 200/126/21-а.
Отже, спір у цій справі не має публічно-правового характеру, а тому, не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку цивільного судочинства (11 липня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 360/3210/18, адміністративне провадження № К/9901/10349/19 (ЄДРСРУ № 105203471).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Згідно норм частини першої статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини 1 статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
Відповідно до положень частини другої зазначеної статті у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Суд роз`яснює особі, яка звернулася з позовною заявою, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.
Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області задовольнити повністю.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 квітня 2025 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого суду в порядку цивільного судочинства.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.