УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/593/25 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г. 
Номер провадження №33/4805/644/25
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Шепети Руслана Леонідовича, потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
встановив:
Постановою судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Згідно з постановою суду, 26.01.2025 о 08 год 35 хв по вулиці Військової доблесті, 6, в м.Звягель Житомирської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz В180, н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вважає, що суд безпідставно визнав його винуватим у вчиненні ДТП, оскільки він Правил дорожнього руху (далі - ПДР) не порушував, а винним у дорожньо-транспортній пригоді (далі - ДТП), на його думку, є водій транспортного засобу Mercedes-Benz В180, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 . Зауважив, що перед зіткненням знаходився на смузі зустрічного руху, виконуючи обгін відповідно до ПДР, що підтверджується схемою ДТП, на якій відсутні дорожні знаки, розмітки тощо, які б забороняли виконання обгону. Коли він приблизився до автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , останній здійснив маневр вліво, змінивши напрямок руху, створюючи для руху його автомобіля перешкоду. Не маючи технічної можливості уникнути зіткнення, сталася ДТП. На його думку, саме водій ОСОБА_2 мав надати перевагу у русі його транспортному засобу, оскільки він знаходився в стадії обгону. Отже, змінюючи напрямок руху, водій ОСОБА_2 не дотримався вимог п.9.4 ПДР (подання попереджувального сигналу не дає водієві переваги та не звільняє від вжиття запобіжних заходів), що стало причиною ДТП. Також, звернув увагу, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому інкриміновано порушення п.п.11.4, 12.1, 13.1 ПДР, однак будь-які докази порушення ним вказаних пунктів матеріали справи не містять, а також не були встановлені судом. Вважає, що суд не дав належної оцінки діям водія ОСОБА_2 і наголосив, що його вина в порушенні ПДР матеріалами справи не доведена, у постанові суд лише обмежився загальними висновками про порушення ним правил, проте яких саме невідомо. Окрім того, суд вийшов за межі обвинувачення, зазначеного в протоколі, звинувативши його в порушенні правил обгону, чим порушив його права.
У поданих адвокатом Шепетою Р.Л., який діє в інтересах  ОСОБА_1 , доповненнях від 09.09.2025 (які суд прийняв до розгляду, як письмові пояснення, оскільки такі доповнення до скарги подані поза межами строків на апеляційне оскарження), послався на незаконність і необґрунтованість постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, вказав, що суд першої інстанції, в порушення вимог законодавства вийшов за межі фабули протоколу, зазначивши про, начебто, порушення ОСОБА_1  вимог п.10.1 ПДР, що є безумовною та окремою підставою для скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі. Також, зауважив, що матеріалами справи та показами допитаних в суді свідків ОСОБА_3  і ОСОБА_4  беззаперечно доводиться, що його підзахисний перед настанням ДТП знаходився безпосередньо на полосі зустрічного руху, тобто, перебував у стадії обгону транспортних засобів, що рухалися попереду в одному напрямку з ним. Просив звернути увагу, що ОСОБА_1 , як водій, не міг передбачити раптових намірів водія  ОСОБА_2  щодо здійснення останнім маневру перестроювання у ліву смугу руху та розраховував на дотримання ОСОБА_2 , зокрема, п.1.4 ПДР. На думку захисника, матеріали справи не містять переконливих доказів того, що ДТП сталася за вини водія транспортного засобу Volkswagen Transporter ОСОБА_1 , отже в діях останнього не вбачається порушень п.п.11.4, 12.1 та 13.1 ПДР.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого – ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу не визнав, перевіривши її доводи, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є помилковим. 

Зокрема, як на докази винуватості  ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, суд першої інстанції послався на: 
протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №230623 від 26.01.2025, згідно якого ОСОБА_1 26.01.2025 о 08 год 35 хв по вулиці Військової Доблесті, 6, в м.Звягель Житомирської області, керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz В180, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.11.4, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с.2);
письмові пояснення  ОСОБА_1 , надані ним на місці ДТП, в яких він зазначив, що 26.01.2025 приблизно о 8 год 35 хв він керував автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вулиці Військової Доблесті в напрямку району Дружби зі швидкістю приблизно 60 км/год. Проїхавши перехрестя, попереду нього рухався автомобіль таксі, об`їхавши цей автомобіль, попереду нього рухався легковий автомобіль, номерний знак не помітив, обігнавши його, попереду рухався автомобіль Мерседес, номерний знак НОМЕР_2 , із включеним лівим поворотом. Він почав об`їжджати його з лівої сторони, після чого їх транспортні засоби зіткнулися і отримали механічні пошкодження, потерпілих при ДТП не має (а.с.5);
письмові пояснення потерпілого  ОСОБА_2 , надані ним на місці ДТП, в яких він вказав, що 26.01.2025 приблизно о 8 год 35 хв він керував автомобілем Мерседес, номерний знак НОМЕР_2 , який належить його батькові, по вулиці Військової Доблесті в напрямку району Дружби. Приблизно за 50-100 метрів перед початком виконання маневру ліворуч він включив лівий поворот та зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині. Проїхавши декілька метрів він почав виконувати маневр ліворуч позаду нього стояв автомобіль ВАЗ 2199, який призупинився, щоб він виконав маневр ліворуч. Раптом позаду автомобіля ВАЗ 2199 по зустрічній смузі їх почав обганяти мікроавтобус W Т4, номерний знак НОМЕР_1 . Перед поворотом він переконався, що ніяких транспортних засобів немає, почав повертати, після чого транспортні засоби зіткнулися. Потерпілих при ДТП не має (а.с.4); 
схему наслідків ДТП без потерпілих до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.01.2025, де відображено всі об`єкти та обставини, що стосуються ДТП. Такий документ підписаний всіма учасника дорожньої пригоди та працівником поліції. Згідно схеми ДТП, Mercedes-Benz В180, н.з  НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження лівого переднього крила, переднього бамперу, переднього лівого колеса, лівої передньої фари, решітки радіатора, лівої передньої протитуманної фари; Volkswagen Transporter, н.з. НОМЕР_1 , отримав механічні ушкодження видвижної дверки, задньої правої арки, правого заднього колеса. На схемі відображено місце розташування автомобілів в положенні після ДТП, місце зіткнення, рух автомобілів (а.с.3);
пояснення свідка ОСОБА_3 , який в суді першої інстанції пояснив, що він, рухаючись на велосипеді по вулиці Військової доблесті в м. Звягель, побачив як автомобіль Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи правила дорожнього руху, не включивши покажчик повороту та не переконавшись, що це буде безпечним, на великій швидкості, почав здійснювати обгін трьох автомобілів, внаслідок чого спричинив ДТП з автомобілем Mercedes-Benz В180, номерний знак НОМЕР_2 . Також повідомив, що водій автомобіля Mercedes-Benz, який їхав попереду, включив покажчик повороту ліворуч. Коли автомобіль Mercedes-Benz виконував маневр ліворуч, автомобіль ВАЗ 21099, який рухався за ним, призупинився.
пояснення свідка ОСОБА_4 (хоча з матеріалів справи вбачається, що письмові пояснення ОСОБА_4 відсутні і останній не був присутній в судовому засіданні), який пояснив, що їхав на своєму автомобілі за автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який з включеним покажчиком повороту ліворуч, зробив маневр праворуч, після чого, різко зробив маневр ліворуч.
Разом із тим, вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ст.124 КУпАП, виходячи із наступного.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Згідно п.11.4 Правил, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
Відповідно до п.12.1 . Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно п.13.1. Правил, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.  
На переконання апеляційного суду, наявні в матеріалах справи докази, які були досліджені та оцінені судом першої інстанції, є недостатніми для висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки порушення ним п.п.11.4, 12.1, 13.1 ПДР України матеріалами справи не підтверджується.
Вищевказаний протокол, пояснення потерпілого, свідків та схема місця ДТП, за відсутності інших об`єктивних і достатніх доказів, не можуть вважатися беззаперечними доказами порушення  ОСОБА_1  зазначених пунктів ПДР. Зокрема, у протоколі не зафіксовано,  що ОСОБА_1 здійснював обгін, під час якого могло б мати місце порушення цих правил. 
Суд першої інстанції, пославшись на п.10.1 ПДР, визнав ОСОБА_1 винним у ДТП, виходячи з того, що під час обгону він не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом, який рухався попереду. Водночас протоколом йому інкриміновано лише порушення п.п.11.4, 12.1, 13.1 ПДР. Таким чином, суд першої інстанції фактично вийшов за межі протоколу на шкоду правам ОСОБА_1 , що є неприпустимим.
Так, згідно з вимогами КУпАП, а також відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Малофеєв проти Росії», «Карелін проти Росії», «Лучанінова проти України») суд не вправі виходити за межі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначено зміст вчиненого правопорушення, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у скоєнні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є неприпустимим.
Отже, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежений лише тими обставинами правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
З огляду на наведене, апеляційний суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не доведена.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За встановлених обставин, апеляційний суд вважає необхідним постанову місцевого суду скасувати, а провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу в його діях даного адміністративного правопорушення.
В той же час, це не позбавляє учасників ДТП можливості у суді вирішувати питання про відшкодування шкоди в цивільному порядку, а всі обставини справи в їх сукупності можуть бути перевірені під час розгляду справи в цивільному судочинстві, яким може бути надана належна правова оцінка. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАПвідносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                          О.М.Галацевич