Справа № 991/470/25
Провадження 1-кп/991/5/25

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року                                                                        м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючої судді          ОСОБА_1 ,
суддів          ОСОБА_2 ,
        ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання  ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , 
(в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Державного бюро розслідувань, подане у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52024000000000337 від 04.07.2024, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Мазники, Деражнянського району, Хмельницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,
УСТАНОВИВ:
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває вказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні 22.09.2025 обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів (т. 19 а.с. 143-150), у якому просив надати його захиснику ОСОБА_7 та йому тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні Т ериторіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві  ( 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 8 ), а саме до документів на 108 аркушах згідно резолютивної частини постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 22.10.2024, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з можливістю зробити їх копії .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується за фактами прохання надати неправомірну вигоду в особливо великому розмірі для себе - особи, яка займає відповідальне становище, і третіх осіб, та одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, та інтересах третіх осіб дій з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Обвинувачений стверджує, що речі та документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати - це виділені з кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 у кримінальне провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024 матеріали досудового розслідування на 108 аркушах (згідно постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 22.10.2024), що знаходяться у томі 9 а.с. 104-107 матеріалів досудового розслідування. Відповідно до пояснень прокурора, наданих у судовому засіданні 15.09.2025, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000547 від 22.10.2024 є Державне бюро розслідувань . Таким чином, на переконання обвинуваченого, є достатні підстави вважати, що вказані 108 аркушів матеріалів досудового розслідування знаходяться у Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Києві (далі -  ТУ ДБР у м. Києві ).
Обвинувачений вказує, що з копій матеріалів кримінального провадження, відкритих стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, йому стало відомо про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось однобічно, не в повному обсязі та упереджено, чим порушено принципи законності, змагальності сторін та забезпечення права на захисту.
Так, 22.10.2024 прокурор у кримінальному провадженні - прокурор четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 за результатами розгляду матеріалів кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 прийняв постанову про виділення матеріалів досудового розслідування. Згідно з резолютивною частиною цієї постанови встановлено, що з кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на 108 аркушах. Ці виділені матеріали неможливо ідентифікувати через відсутність інформації про їх повну назву. Зокрема, у томі 9 на а.с. 105-106 наявні записи з інформацією про виділені документи, а саме: постанова про визначення групи прокурорів; доручення про проведення досудового розслідування; протокол обшуку від 15.07.2024; постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні; постанова про зміну складу слідчої групи та визначення старшого слідчої групи; постанова про доручення проведення досудового розслідування слідчій групі та визначення старшого слідчої групи; клопотання про надання дозволу на проведення обшуку; ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду про надання дозволу на проведення обшуку; протокол обшуку та інші документи, які сторона захисту не може ідентифікувати і вважає, що вони умисно не відкриті стороні захисту та приховані прокурором в іншому кримінальному провадженні, оскільки являються доказами, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 .
У зв`язку з неповним описом виділених матеріалів, сторона захисту на цей час не може зрозуміти, які з вказаних у постанові доказів відкривалися стороною обвинувачення під час виконання ст. 290 КПК України, а які не відкривалися, чим грубо порушено право обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд. Вказані обставини вже негативно вплинули на повноту досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024 та можуть негативно вплинути на повноту судового розгляду.
Виділені з кримінального провадження № 52024000000000337 стосовно нього документи, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024, можуть свідчити на його користь, самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, без отримання яких неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку, забезпечити прийняття законного рішення по справі, вибудовувати стратегію та тактику захисту. Зокрема, протокол обшуку від 15.07.2024 та протокол обшуку, які стороною обвинувачення не відкрито та не надано доступу до них, необхідні стороні захисту для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та забезпечення рівності, змагальності сторін, права на захист та справедливий судовий розгляд.
Окрім цього, не відкриття стороні захисту та не надання стороною обвинувачення доступу до вказаних матеріалів позбавляє обвинуваченого можливості побудувати лінію свого захисту у суді. Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою запитуваних речей та документів, неможливо, а тому реалізація права на захист обвинуваченого та права на справедливий судовий розгляд можлива лише шляхом вжиття такого засобу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів.
Обвинувачений ОСОБА_6 з посиланням на норми КПК України, рішення ЄСПЛ та висновки Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду просив задовольнити клопотання та надати тимчасовий доступ до запитуваних речей та документів.
Позиції учасників судового провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів, просили його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Обвинувачений ОСОБА_6 наголосив на тому, що оскільки у резолютивній частині постанови від 22.10.2024 про виділення документів не вказано повної назви документів, то сторона захисту вважає, що це зроблено навмисно з метою приховання документів, що виділені у кримінальне провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024, оскільки такі документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні. Також вказав, що він перебував під вартою, а тому був обмежений у можливості звертатись із клопотаннями.
Захисник додатково зазначив, що не погоджується з твердженням представника Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань стосовно того, що у кримінальному провадженні № 52024000000000547 від 22.10.2024 знаходяться особисті дані ОСОБА_8 , оскільки вони і так їм відомі через те, що виділені матеріали знаходились у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024 близько трьох місяців. Більше того вони і просять надати тимчасовий доступ саме до цих виділених документів, що знаходяться на 108 аркушах.
Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав письмові заперечення представника Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань . Зазначив, що детективами НАБУ проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 за ст. 368 КК України. В ході обшуку у слідчої ДБР ОСОБА_9 , який було санкціоновано в рамках цього кримінального провадження, було виявлено гранати та набої (патрони). За результатами обшуку було внесено відомості до ЄРДР за ст. 263 КК України, а з метою призначення експертизи ним було прийнято рішення про об`єднання з кримінальним провадженням № 52024000000000337 від 04.07.2024. Після того, як прийшов висновок експертизи у провадженні уже було два підозрюваних і стало зрозумілим, що ОСОБА_8 з вилученими речами ніяким чином не причетна до неправомірної вигоди. Відтак було прийнято рішення про виділення матеріалів в окреме провадження, якому присвоєно № 52024000000000547 від 22.10.2024. В основному документи, які виділені з кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024, було виділено в оригіналах, можливо окремі з них в копіях. Стосовно того, що в резолютивній частині постанови від 22.10.2024 про виділення документів зазначений протокол обшуку без дати, прокурор припустив, що це технічна помилка. Також доповнив, що кримінальне провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024 має інший факт реєстрації і немає нічого спільного із неправомірною вигодою, тобто не має жодного відношення до матеріалів кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 у якому обвинувачується ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 368 КК України.
Представник особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, -  ТУ ДБР у м. Києві у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся у спосіб, передбачений ст. 135 КПК України (т. 21 а.с. 9-10, 30, т. 23 а.с. 4-5). Від ТУ ДБР у м. Києві надійшов лист № 46055-25/к/11-11-21197/25 від 10.10.2025, яким повідомлено, що судову повістку про виклик для розгляду цього клопотання скеровано за належністю до  Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (т. 23 а.с. 6-7). 
Від представника  Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань (далі - ГСУ ДБР ) надійшли заперечення щодо вказаного клопотання (т. 23 а.с. 8-12), у яких зазначено, що матеріали кримінального провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024, які виділені із матеріалів кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024, перебувають у ГСУ ДБР . Так, відповідно до постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 від 22.10.2024 про виділення матеріалів кримінального провадження встановлено, що у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . За результатами проведеного обшуку виявлено та вилучено 248 патронів різного калібру, предмет схожий на корпус гранати та запал до неї. Інші речі та документи в ході вказаного обшуку не вилучались. Як наслідок детективами НАБУ внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 КК України, за № 52024000000000381 від 18.07.2024. Пізніше, 23.07.2024 прокурором у кримінальному провадженні прийнято рішення про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в одне провадження за № 52024000000000337. У подальшому встановлено, що підозрювані (у тому числі ОСОБА_6 ) у кримінальному провадженні № 52024000000000337 не є суб`єктами кримінального правопрушення, передбаченого ст. 263 КК України, а вилучені в ході обшуку речі (патрони) не є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України (обставини якого досліджувалися в межах кримінального провадження № 52024000000000337), у зв`язку із чим вказаний факт виділено в окреме кримінальне провадження за № 52024000000000547 від 22.10.2024 за ч. 1 ст. 263 КК України. Отже, матеріали виділеного кримінального провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024 не мають жодного відношення до матеріалів кримінального провадження № 52024000000000337, оскільки містять відомості щодо можливого вчинення кримінального правопорушення за іншим фактом, що не стосується ОСОБА_6 , та який не є стороною вказаного кримінального провадження. Більше того, ОСОБА_6 ознайомився в порядку ст. 290 КПК України із постановою про виділення матеріалів кримінального провадження від 22.10.2024 та у клопотанні зазначає, що виділені документи відповідно до резолютивної частини постанови не можливо ідентифікувати через відсутність їх повної назви, що не відповідає дійсності, оскільки у резолютивній частині постанови від 22.10.2024 зазначено чіткий перелік документів, які були виділені. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 відомо обставини їх виділення та перелік виділених речей і документів, які не мають жодного відношення до ОСОБА_6 та обставин злочину до якого, за твердженням сторони обвинувачення, причетний ОСОБА_6 . Представник особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, вважає, що надання обвинуваченому ОСОБА_6 доступу до виділених матеріалів кримінального провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024 є недопустимим з огляду на відсутність правових підстав для їх надання. Окрім цього, посилаючись на позицію Верховного суду України ( Касаційного кримінального суду ) у постанові від 17.03.2020 у справі № 691/1358/15-к, вказав, що сторона захисту має право на відкриття доказів у межах, передбачених ст. 290 КПК України, а не відкриття певних показань чи документів не надає підстав для автоматичного визнання їх допустимими доказами. Отже, відкриття матеріалів іншого кримінального провадження, в якому сторона не є учасником, виходить за межі процесуальних прав, визначених ст. 290 КПК України. Згідно з узагальненням практики ВС матеріали, які не були відкриті стороні захисту у межах того самого кримінального провадження, не можуть бути використані як докази без дотримання встановленої законом процедури. Таким чином, положення ст. 290 КПК України не надають стороні захисту права вимагати ознайомлення з матеріалами іншого кримінального провадження, яке ведеться або розслідується окремо. Також просив звернути увагу на те, що згідно з положеннями ст. 162 КПК України, інформація доступ до якої просить надати обвинувачений ОСОБА_6 окрім охоронюваної законом таємниці, містить і таємницю досудового розслідування.
Наголосив на тому, що обвинувачений ОСОБА_6 серед обґрунтування необхідності тимчасового доступу до речей та документів до матеріалів кримінального провадження зазначає лише своє припущення та свої незрозумілості щодо переліку документів, зазначених у постанові про виділення від 22.10.2024. Конкретних відомостей, що містяться у кримінальному провадженні № 52024000000000547 та стосується доказів, що мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 52024000000000337, у якому останній обвинувачується в клопотанні не зазначено. У зв`язку з чим клопотання слід вважати не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, особливо в частині копіювання інших матеріалів кримінального провадження
З урахуванням позиції учасників кримінального провадження та положень ч. 4 ст. 163 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані, зокрема, матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором, та не може бути оскаржене. 
Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч. 2 ст. 333 КПК України під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями частин 1, 2 ст. 132 КПК України, в контексті застосування у цьому кримінальному провадженні, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому для оцінки потреб судового розгляду, з точки зору права сторони захисту, суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Також під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5, 6 ст. 132 КПК України).
Частинами 1, 2 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом; і сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України при розгляді клопотання сторона кримінального провадження повинна довести, що речі і документи, про тимчасовий доступ до яких вони просять: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
При цьому, сторона кримінального провадження має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч. 6 ст. 163 КПК України). 
Частиною 1 ст. 160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів. Тимчасовий доступ до речей і документів, згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України, полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали суду.
Вимог до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які визначені ч. 2 ст. 160 КПК України, обвинувачений ОСОБА_6 формально дотримався.
Обвинувачений ОСОБА_6 стверджує, що оригінали речей та документів, які були виділені з кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 на підставі постанови прокурора від 22.10.2024 у матеріали кримінального провадження № 52024000000000547 на 108 аркушах перебувають у розпорядженні  Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві .
Однак зі змісту листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві та письмових заперечень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань встановлено, що запитувані стороною захисту документи перебувають у володінні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань .
Водночас зі змісту клопотання обвинуваченого та постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 22.10.2024 вбачається, що виділені матеріали кримінального провадження № 52024000000000547 містять охоронювану законом таємницю, відповідно до положень п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України, а саме відомості, які можуть становити персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні. 
Також із письмових заперечень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань суду стало відомо, що документи доступ до яких просить надати обвинувачений ОСОБА_6 окрім охоронюваної законом таємниці, містять таємницю до досудового розслідування, а тому, враховуючи положення ст. 222 КПК України, доступ до таких документів може бути надано лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Отже, кримінальне процесуальне законодавство покладає на сторону, яка звертається з відповідним клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання такого доступу.
Як убачається зі змісту поданого обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, потреба у отриманні такого доступу до виділених матеріалів кримінального провадження № 52024000000000547, виникла у зв`язку з тим, що згідно з резолютивною частиною постанови від 22.10.2024, документи на 108 аркушах, які були виділені з кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 в окреме провадження № 52024000000000547, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не містять повної назви документа, у зв`язку з чим сторона захисту позбавлена можливості ідентифікувати такі документи та пересвідчитись у тому, що вони були їй відкритті під час виконання вимог ст. 290 КПК України.
Більше того, сторона захисту вважає, що виділені документи умисно не відкриті стороні захисту та приховані прокурором в іншому кримінальному провадженні, оскільки є доказами, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості обвинуваченого ОСОБА_6 .
З долученої до матеріалів судової справи постанови прокурора від 22.10.2024 про виділення матеріалів досудового розслідування (т. 18 а.с. 100-103) вбачається, що прокурором виділено з матеріалів кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024 в окреме провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України перелік оригіналів документів, що вказані у резолютивній частині постанови. Прокурором у судовому засіданні повідомлено, що вказані документи були виділені в окреме провадження у зв`язку з тим, що підозрювані у кримінальному провадженні № 52024000000000337 не є суб`єктами кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України, і ОСОБА_6 не має жодного відношення до виділених документів.
Ознайомившись зі змістом постанови від 22.10.2024 про виділення матеріалів досудового розслідування, колегія суддів вважає, що документи, які зазначені в резолютивній частині цієї постанови не містять обов`язкових реквізитів документа, що унеможливлює ідентифікувати такі документи та є певним недоліком вказаного процесуального документу.
Обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтовує своє клопотання припущенням про те, що отримані ним виділені матеріали кримінального провадження № 52024000000000547, можуть свідчити на його користь, самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також надасть змогу довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, спростувати версію сторони обвинувачення про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Разом з тим, причин через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування, обвинуваченим не наведено. 
При вирішенні питання про значення виділених документів, тимчасовий доступ до яких просить обвинувачений ОСОБА_6 , суд враховує норми ч. 2 ст. 290 КПК України відповідно до яких прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до всіх матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-яких доказів, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 10.10.2023 у справі № 161/12522/18 та від 21.11.2023 у справі 991/722/21.
Проте, у даному конкретному випадку, інкриміновані ОСОБА_6 діяння і обставини інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 368 КК України, що були предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52024000000000337 від 04.07.2024 не стосуються обставин та подій, які є предметом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 52024000000000547, оскільки вони стосуються різних об`єктів посягань, а тому документи, які були виділені 22.10.2024 прокурором на підставі його постанови не можуть стосуватись цього кримінального провадження у якому ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення за ч. 4 ст. 368 КК України. Вказане також підтверджується запереченнями володільця майна, який у категоричній формі ствердив про відсутність у матеріалах кримінального провадження № 52024000000000547 будь-яких документів, які стосуються як обвинувачення ОСОБА_6 , так і інкримінованого йому діяння, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
Спеціалізована антикорупційна прокуратура з часу виділення провадження та передачі його іншому органу досудового розслідування, не є стороною кримінального провадження № 52024000000000547 від 22.10.2024, які перебувають у володінні ГСУ ДБР , з 22.10.2024 прокурор не мав до них доступу, з огляду на що відсутні підстави стверджувати, що матеріали доступ до яких клопоче обвинувачений, мали бути йому відкриті, оскільки вони не були в розпорядженні САП та НАБ України .
Також відповідно до заперечень володільця майна, та в силу положень ст. 162, 222 КПК України, документи, про доступ до яких клопоче сторона захисту, містять персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні, та відомості, які становлять таємницю досудового розслідування.
Перебування цих документів та відомостей протягом певного часу в матеріалах кримінального провадження № 52024000000000337 від 04.07.2024, не спростовують вказані норми закону.
Рішення прокурора щодо об`єднання та виділення матеріалів кримінального провадження є його виключною дискрецією. Такі рішення спрямовані на необхідність руху кримінального провадження, усунення із кримінального провадження тих матеріалів, які його не стосуються тощо. 
Відтак сторона кримінального провадження окрім обставин, визначених ч. 5 ст. 163 КПК України, має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. 
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч. 1, 2 ст. 84 КПК України). Докази повинні бути належними та допустимими. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України). 
Кримінальним процесуальним кодексом України закріплено право сторони захисту отримувати докази. Частина 1 статті 47 КПК України встановлює обов`язок використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність обвинуваченого.
Перелік обставин, що підлягають доказуванню, визначений у ст. 91 КПК України. Зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. 
Метою тимчасового доступу є збирання доказів на підтвердження або спростування викладених у обвинувальному акті обставин вчинення кримінального правопорушення, однак стороною захисту ні в клопотанні, а ні в судовому засіданні не наведено, які саме обставини вони будуть спростовувати за допомогою доказів, отриманих в результаті тимчасового доступу. 
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання обвинуваченого у контексті значення документів, до яких просить надати тимчасовий доступ, для підтвердження обставин кримінального провадження, обов`язковість встановлення яких передбачено ст. 91 КПК України. Також не обґрунтовано можливість використання отриманих відомостей у кримінальному провадженні. Вказане свідчить про те, що такий захід кримінального провадження не має на меті досягнення дієвості цього провадження, адже наведені стороною захисту сумніви та обставини є надуманими та їх припущеннями. Конкретних відомостей, що містяться у кримінальному провадженні № 52024000000000547 від 22.10.2024 та стосуються доказів, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, стороною захисту не наведено.
Отже, викладені у ході розгляду клопотання доводи обвинуваченого не дозволяють суду дійти висновку про наявність умови, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, тобто сторона захисту в судовому засіданні не обґрунтувала наявність підстав вважати, що документи, до яких обвинувачений просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а отже суд не аналізує доведеність обставин, передбачених частиною 6 статті 163 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 131, 132, 159-164, 333, 369, 372, 376 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань , поданого у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52024000000000337 від 04.07.2024, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддя                                                          ОСОБА_1 

Судді                                                                          ОСОБА_2 

       
ОСОБА_3