ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року 

м. Київ

справа № 440/7747/24
адміністративне провадження № К/990/31569/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року (колегія у складі суддів Калиновського В.А., Подобайло З.Г., Бегунца А.О.)
у справі № 440/7747/24
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.          27.06.2024 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФ України в Полтавській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Полтавській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;
- зобов`язати відповідача провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2021.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачу з 2020 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
3.          Для обчислення розміру пенсійної виплати врахований показник середньої заробітної плати, з якої сплачені страховані внески, за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн.
4.          З 01.07.2021 на виконання пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" до пенсії позивача встановлено щомісячно доплату у розмірі 100,00 грн.
5.          З 01.03.2022 на виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" до пенсії позивача встановлено щомісячну доплату у розмірі 135,00 грн.
6.          З 01.03.2023 на виконання пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №  168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" до пенсії позивача встановлено щомісячну доплату у розмірі 100,00 грн.
7.          З 01.03.2024 на виконання підпункту 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" до пенсії позивача встановлено щомісячну доплату у розмірі 100,00 грн.
8. Крім того, на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 пенсія позивача перерахована з 01.03.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7994,47 грн (7405,03 грн х 1,0796).
9. 25.11.2024 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою, у якій просив провести індексацію його пенсії за 2021-2024 роки шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у розмірі 7763,17 грн), на коефіцієнти збільшення, визначені постановами Кабінету Міністрів України на відповідний рік (2021 рік - 1, 11; 2022 рік - 1,14; 2023 рік - 1,197; 2024 рік - 1,0796).
10. ГУПФ України в Полтавській області у листі роз`яснило позивачу, що для обчислення розміру його пенсії врахований показник середньої заробітної плати в Україні за 2017 - 2019 роки, що становить 7763,17 грн, тобто є більшим, ніж розміри показників середньої заробітної плати, що підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії з урахуванням її індексації відповідно до статті 42 Закону №1058-ІV (зокрема, у 2021 році - 5426,60 грн, у 2022 році - 6186,32 грн, у 2023 році - 7405,03 грн), а тому підстав для індексації пенсії позивача у 2021-2023 роках не було. З 01.03.2024 на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 пенсійний орган провів перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7994,47 грн (7405,03 грн х 1,0796).
11. Не погодившись з такою позицією пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. Позивач вважає, що пенсія має бути проіндексована відповідно до ст. 42 Закону №  1058-IV, шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначеного постановою Кабінету Міністрів України на відповідний рік.
13. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що розрахунок пенсії за віком позивачу проведений з урахуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страховані внески, за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн, що є більшим, ніж розміри показників середньої заробітної плати, що підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії з урахуванням її індексації у 2021-2023 роках відповідно до статті 42 Закону №1058-ІV (зокрема, у 2021 році - 5426,60 грн, у 2022 році - 6186,32 грн, у 2023 році - 7405,03 грн), внаслідок чого пенсійна виплата позивача не підлягала індексації у 2021-2023 роках; натомість до його пенсії встановлена доплата: з 01.03.2021 - у розмірі 100,00 грн, з 01.03.2022 - 135,00 грн, з 01.03.2023 - 100,00 грн. 
Водночас з 01.03.2024 відповідач на виконання пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 провів перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7994,47 грн (7405,03 грн х 1,0796).

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 14.03.2025 залишив без розгляду позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії за період з 01.03.2021 по 26.12.2023.
15. Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 07.04.2025 позов задовольнив. 
16. Суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУПФ України в Полтавській області, здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі частини другої статті 42 Закону №1058-IV, встановивши йому у 2021-2023 роках щомісячну доплату до пенсії у розмірі: з 01.03.2021 - 100,00 грн, з 01.03.2022 - 135,00 грн, з 01.03.2023 - 100,00 грн замість застосування коефіцієнта збільшення у 2021 році - 1,11, у 2022 році - 1,14, у 2023 році - 1,197 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення його пенсії (7763,17 грн), діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.
17. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 24.06.2025 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 змінив, виключивши з його мотивувальної та резолютивної частини посилання на "коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 роки, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11 та 1,14"; в іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 залишив без змін.
18. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції безпідставно поклав обов`язок на відповідача здійснити перерахунок пенсії з 27.12.2023 з урахуванням коефіцієнта збільшення 1,11 та 1,14 передбаченого постановами КМ України №127 та №118, оскільки вказаний коефіцієнт діє виключно на 2021 та 2022 роки, а тому з дати, визначеної судом першої інстанції, не підлягає застосуванню. Тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню з 27.12.2023 виключно коефіцієнт збільшення 1,197 та з 01.03.2024 коефіцієнт збільшення 1,0796, передбачений постановами КМ України №168 та №185.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 та залишити в силі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025.
20. Позивач обґрунтовує підставу касаційного оскарження неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм ч. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 1 постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», положення постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році»   без урахування висновків щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі № 400/4663/24, від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 у справі № 200/422/24, від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24, від 28.01.2025 у справі № 120/1483/24 та від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24. 
21. Ухвалою Верховного Суду від 28.08.2025 відкрито касаційне провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України.
22. Відповідач заперечує проти задоволення касаційної скарги, покликається на правомірність оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд перевірив правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та дотримання ним приписів процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов такого висновку.
24. Згідно з ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.
25. Підставою для відкриття касаційного провадження слугувало неправильне застосуванням судом апеляційної інстанції норм ч. 2 ст. 42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», постанов № 127, №118,  №124 та неврахування висновків щодо їх правозастосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 28.01.2025 у справі №400/4663/24, від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23, від 27.01.2025 у справі №200/422/24, від 27.01.2025 у справі № 620/7211/24, від 28.01.2025 у справі № 120/1483/24 та від 16.04.2025 у справі № 200/5836/24.
26. Колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.04.2025 у справі №200/5836/24, не знайшов підстав для відступу від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13.01.2025 у справі № 160/28752/23 та інших постановах, де він застосований, та виснував наступне:

« при проведенні перерахунку пенсій, призначених у 2020 - 2023 роках згідно з Законом № 1058-IV, у зв`язку з щорічною індексацією, збільшенню підлягає показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, як це передбачено частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV. Застосуванню також підлягають відповідні постанови Кабінету Міністрів України «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» від 22 лютого 2021 року № 127, «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16 лютого 2022 року № 118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24 лютого 2023 року № 168.
95. Порядок № 124 підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV.
96. З огляду на визначення загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами судова палата доходить висновку, що застосування при проведенні індексації пенсій, починаючи з 2020 року, відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124, є протиправним.
97. З врахуванням вищевикладеного, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.
98. За таких обставин, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав не знайшла підстав для відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 13 січня 2025 року у справі №  160/28752/23 та інших постановах, де він застосований.
99. Тому, застосовуючи наведені вище норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, судова палата констатує, що Управління, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу на підставі частини другої статті 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 грн, 100 грн, 100 грн відповідно у 2022- 2024 роках, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197, 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства.»

27.          З урахуванням зазначених висновків Верховного Суду, колегія суддів констатує, що ГУ ПФ України, здійснюючи в 2021-2024 роках перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, встановивши йому щомісячні доплати до пенсії в розмірі 100,00 грн, 135,00 грн, 100,00 грн, відповідно, замість застосування коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяло не у відповідності до вимог чинного законодавства.
28.          Отже, суд першої інстанції правильно встановив наявність у позивача права на індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14, 1,197 та 1,0796 відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що враховується при обчисленні пенсії позивача.
29.          З огляду на те, що частина позовних вимог залишена без розгляду, задоволенню підлягають вимоги в частині проведення індексації пенсії з 27.12.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірах 1,11, 1,14 та 1,197, у зв`язку з чим необхідно провести відповідний перерахунок та виплату пенсії, а також у частині проведення індексації пенсії з 01 березня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,11, 1,14 та 1,197).
30. Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що постановою суду апеляційної інстанції скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 необхідно скасувати, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 залишити в силі.
31. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
32. Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
33. На користь позивача слід відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФ України в Полтавській області судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі суми 1937,92 грн.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 352, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд-

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2025 року у справі                  № 440/7747/24 скасувати.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2025 року у справі №  440/7747/24 залишити в силі.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927) понесені ним витрати по сплаті судового збору на суму 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) гривень 92 копійки.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та її не може бути оскаржено.

Суддя                                                                                                               В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб