ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

            09 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/21481/24	

Головуючий суддя І інстанції – Голобутовський Р.З.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 в адміністративній справі №160/21481/24 за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області,  в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.06.2024 №1315806-2418-0409-UA12080090000039979.           
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 виданого 05 квітня 2007 року ІНФОРМАЦІЯ_1 є учасником бойових дій та має пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а тому на нього поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1  перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області (ДПІ у м. Покрові), як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно даних інформаційно - комунікаційної системи ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна ОСОБА_1 є власником об`єкту нежитлової нерухомості: будівля резино - ремонтного цеху загальною площею 1854,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (право власності з 23.08.2022). 
Згідно Рішення Покровської міської ради «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» №3 від 30.06.2021 ставка податку на нежитлову нерухомість становить 1,5 відсотка від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня звітного року за 1 квадратний метр. 
Вказаним рішенням органу місцевого самоврядування встановлено пільги для фізичних та юридичних осіб, що надані відповідно до п.п. 266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України, із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Перелік пільг є додатком 2 до рішення 9 сесії 8 скликання Покровської міської ради від 30.06.2021 року №3 (далі - Перелік).
Зі змісту Переліку слідує, що, починаючи з 01.01.2022, пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 100 відсотків мають:
- комунальні підприємства, у яких у господарському віданні або оперативному управлінні перебувають об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які є власністю Покровської міської територіальної громади Дніпропетровської області;
- фізичні особи, у власності яких перебувають господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові приміщення), до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні;
- малозабезпечені та багатодітні сім`ї за один об`єкт житлової нерухомості;
- інваліди 1 групи за об`єкти житлової нерухомості;
- фізичні особи - отримувачі житлових субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, яким нараховується субсидія протягом року, за об`єкти житлової нерухомості;
- батьки та сім`ї загиблих воїнів-інтернаціоналістів; батьки та сім`ї військовослужбовців, загиблих при проходженні військової служби; учасники АТО-ООС, які перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення.
Керуючись пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПКУ та з урахуванням положень ст. 102 ПКУ в автоматичному режимі проведено нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік та сформовано ППР №1315806-0409-UA12080090000039979 від 05.06.2024 на суму 186367,20 грн.: ставка податку за 1 кв.м - 100,50 грн. (1,5% * 6700 грн. (мін. з/п станом на 01.01.2023)): 1854,4 м.кв*100,50 грн. = 186367,20 грн. (будівля резино- ремонтного цеху загальною площею 1854,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (право власності з 23.08.2022). 
При зверненні до ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_1 надав копію посвідчення «Учасника бойових дій» серії НОМЕР_1 від 05.04.2007 та зазначив, що на нього поширюється дія Закону України від 22.10.1993 №03551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено лист від 29.07.2024 №35612/5/04-36- 24-18-18 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області для з`ясування інформації щодо перебування ОСОБА_1 на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення, як учасника ATО/OOC. 
13.08.2024 ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано відповідь №76366/5 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської міської ради, в якій зазначено, що у 2021 році ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні, як учасник бойових дій на території інших держав, з 01.12.2022 функції персоніфікованого обліку пільгових категорій населення передано до Пенсійного фонду України.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог,  суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем у відповідності з приписами податкового законодавства.
Суд апеляційної інстанції  не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до п.п.   266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України   платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно п.п.   266.1.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб: а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку; б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.
Відповідно до підпункту   266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України   об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до п.п.   266.3.1,   266.3.2 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України   базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Відповідно до п.п.   266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України   база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток),- на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до п.п.   266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України   ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 2 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.
Згідно п.п.   266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України   базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до п.п.   266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України   обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Отже, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості  податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту   266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом   266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 06.11.2018 року по справі № 817/2019/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5   ст. 242 КАС України.
Як свідчать встановлені обставини справи, на виконання пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, 05.06.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №1315806-2418-0409-UA12080090000039979, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання у розмірі 186367,20 грн. зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 за 2023 рік.
Позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки вважає, що нього має бути застосована податкова пільга, встановлена рішенням Покровської міської ради «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №3» від 30.06.2021, яке набрало чинності з 01.01.2022, у розмірі 100%, адже позивач є учасником бойових дій.
Як зазначалось вище, рішенням Покровської міської ради Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №3 від 30.06.2021, передбачено пільгу у розмірі 100% від податкового зобов`язання для осіб, зокрема, учасників АТО-ООС, які перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення.
Позивачем було надано до суду першої інстанції посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого 05.04.2007, проте суд дійшов висновку, що такий документ не підтверджує право на встановлені пільги, адже не є посвідченням учасника АТО-ООС.
Натомість поза увагою суду першої інстанції залишились приписи Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статтею 6 якого встановлено, що учасниками бойових дій визнаються, у тому числі, особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. 
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 12 Закону  № 3551-XII учасникам бойових дій (статті 5,   6) надаються такі пільги: зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.
Аналіз наведених положень Закону № 3551-XII дає можливість дійти висновку, що учасники АТО відносять до учасників бойових дій, яким надаються пільги за сплати податків.
Наведеним законом не передбачено окремий статус «учасник АТО-ООС», при цьому ані відповідач, ані суд першої інстанції не навели жодну норму чинного законодавства, яка визначений окремий статус та пільги для учасників АТО-ООС. 
Формулювання в рішенні Покровської міської ради Дніпропетровської області від 30.06.2021 № 3, що пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, мають учасники АТО-ООС, які перебувають на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення, не може розглядатися судом буквально та формально, без оцінки масиву законодавства.
Суд першої інстанції не забезпечив всебічний розгляд справи в розрізі з системним аналізом приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що призвело до ухвалення невірного рішення.
Водночас, суд першої інстанції необґрунтовано послався на положення статті 281 Податкового кодексу України, адже названа норма визначає пільги щодо сплати земельного податку для фізичних осіб, тоді як у спірних правовідносинах спірним є наявність у позивача пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Суд апеляційної інстанції, з огляду на вищенаведене, зазначає, що ОСОБА_1 , як особа, що має статус учасника бойових дій, відноситься до пільгової категорії, визначеної рішенням Покровської міської ради Дніпропетровської області від 30.06.2021 № 3, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем неправомірно.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2024 в адміністративній справі №160/21481/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.06.2024 №1315806-2418-0409-UA12080090000039979.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2236.41 грн. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених      п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко