УХВАЛА
26 вересня 2025 року 
м. Київ
справа № 488/1292/21
провадження № 61-12018ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Колесник Юлія В`ячеславівна, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про позбавлення одноразової винагороди за підсумками роботи за рік, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову винагороду та стягнення середнього заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до                                           ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування наказу про позбавлення одноразової винагороди за підсумками роботи за рік, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову винагороду та стягнення середнього заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні.
Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року позов задоволено.
Визнано незаконним та скасовано пункт 6 наказу № 31/ОП від 28 січня 2021 року Миколаївської філії (Адміністрації Миколаївського морського порту) ДП «Адміністрація морських портів України» в частині позбавлення                   ОСОБА_1 одноразової винагороди за підсумками роботи за 2020 рік.
Зобов`язано ДП «Адміністрація морських портів України» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову винагороду за підсумками роботи за                    2020 рік.
Стягнуто з ДП «Адміністрація морських портів України» на користь                         ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні на загальну суму 651 901,68 грн. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року апеляційну скаргу ДП «Адміністрація морських портів України» задоволено.
Рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Адміністрація морських портів України» про визнання незаконним та скасування пункту 6 наказу №31/ОП 
від 28 січня 2021 року про позбавлення одноразової винагороди за підсумками роботи за рік, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову винагороду та стягнення середнього заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
24 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колесник Ю. В., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою (зареєстрована 24 вересня 2025 року за вх. № 29549/0/220-25), в якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 серпня 2025 рокуі залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Також 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат  Колесник Ю. В., через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з аналогічною касаційною скаргою, яка зареєстрована 24 вересня 2025 року за вх. № 29550/0/220-25. Подані касаційні скарги ідентичні за змістом.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції закону чинного на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції закону чинного на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2021 році та заявляв дві вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання нарахувати винагороду) та одну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні).
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), позивачі звільнені від сплати судового збору за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки середній заробіток за частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.
Також Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону, не поширюється.
Таким чином  ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.
Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 908,00 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 11 350,00 грн).
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за дві вимоги немайнового характеру у розмірі (908,00*2*200%) 3 632,00 грн та за вимогу майнового характеру у розмірі (651 901,68 грн*1%*200%) 13 038,03 грн, а всього 16 670,03 грн. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК                                            у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Колесник Юлія В`ячеславівна, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 25 серпня 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк 
до 13 жовтня 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                          Є. В. Синельников