ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1382/25	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/3257/24 Категорія:  	Позарецька С.М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       23 вересня 2025 року м. Черкаси   

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренко Ю.В., Фетісова Т.Л.

секретар Івануса А.Д.

учасники справи: 
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг»;
відповідач (позивач за зустрічним позовом) – ОСОБА_1 ;
представник відповідача - адвокат Конотопський Олександр Олегович

особа, яка подає апеляційну скаргу – ТОВ «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» (ТОВ «Фінансова компанія «Солвентіс»)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Пінг-Понг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2024 року ТОВ «Фінасова Компанія «Пінг-Понг» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовна заява обґрунтовується тим, що 03.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 100321601. Даний кредитний договір укладений онлайн із використанням одноразового пароля і прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Відповідно до умов кредитного договору, до укладання договору відповідач отримала проект цього договору разом з додатками, ознайомилася із усіма його умовами та правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Крім того, відповідач отримала всю інформацію щодо умов кредитного договору.
Вказує, що на підставі платіжного доручення відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 11900, 00 грн. за вказаними нею реквізитами на банківську картку.
29.07.2021 року, відповідно до умов договору відступлення прав вимоги № 05Т ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором від 03.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а останній набув право вимоги до відповідача.
24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого та згідно із додатком №1 до договору, останнє набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит від 03.04.2021 року. Розмір заборгованості становить 51170, 00 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту – 11900, 00 грн., заборгованість за відсотками – 39270, 00 грн. 
Позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги та зазначено про розмір заборгованості за кредитним договором. Між тим, відповідач борг по кредитному договору не повернула.
Товариство просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №100321601 від 03.04.2021 року у розмірі 51170, 00 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 13.11.2024 року справу направлено за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2024 року справу прийнято та відкрито провадження, призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» про визнання кредитного договору недійсним.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 кредитний договір не підписувала, оспорюваний кредитний договір укладений без волевиявлення сторони за договором, а тому на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України він підлягає визнанню судом недійсним.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2025 року позовні вимоги ТОВ «ФК «Пінг-Понг» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» заборгованість за кредитним договором № 100321601 від 03.04.2021 року: заборгованість за тілом кредиту – 11900,00 грн., заборгованість за відсотками – 3570,00 грн., витрати на правничу допомогу адвоката – 1814,40 грн., а всього 17284,40 грн. В іншій частині первісного позову відмовлено.
Компенсовано ТОВ`ФК «Пінг-Понг» судовий збір у розмірі 732,54 грн. за рахунок Державного бюджету України в порядку, визначений Кабінетом Міністрів України.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «ФК «Пінг-Понг» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведені обставини про отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 11900, 00 грн., а також факт наявності заборгованості. Умовами договору передбачено повернення кредиту на суму 11900, 00 грн. (тіло кредиту), а також сплату процентів за користування кредитними коштами, які за умовами кредитного договору від 03.04.2021 року складають 3570, 00 грн., то така заборгованість підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача процентів в розмірі 35700,00 грн., які нараховані після дати повернення кредиту, то вони не підлягають до задоволення, оскільки цим будуть порушені права відповідача за первісним позовом.
Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання кредитного договору недійсним суд першої інстанції виходив з того, що вони є безпідставними та спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит від 03.04.2021 року, а саме нарахованих відсотків за період з 04.05.2021 року по 02.07.2021 року у сумі 35700,00 грн., та ухвалити у цій частині нове рішення, яким вимоги ТОВ «ФК «Пінг-Понг» задовольнити в повному обсязі.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам справи.
Згідно з пунктом 2.3.1.2 договору про споживчий кредит № 100321601 від 03.04.2021 року, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишились до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6 договору.
Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4 (у даному випадку 03.05.2021 року), а у випадку пролонгації – не пізніше дати звернення періоду на який продовжено строк кредитування. Тобто в даному випадку кожен день пролонгації є новою датою повернення кредиту.
Наведений позивачем розрахунок заборгованості по процентам відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Отже, наявні правові підстави для задоволення вимог про стягнення процентів у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
На адресу суду надійшло клопотання представника ТОВ «ФК «Солвентіс» - Паламарчук Ю.П. в якому просила здійснити заміну найменування позивача у даній цивільній справі з ТОВ «ФК «Пінг-Понг» на ТОВ «ФК «Солвентіс», що підтверджується рішенням № 1778 єдиного учасника ТОВ «ФК «Пінг-Понг» від 01.07.2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2025 року оскаржується позивачем за первісним позовом ТОВ «ФК «Пінг-Понг» в частині відмови в стягненні заборгованості по процентах в розмірі 35700,00 грн., а тому рішення суду в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України.
Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що відсотки нараховані поза межами строку кредитування до стягнення не підлягають.
Колегія суддів повністю погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100321601, за умовами якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 11900,00 грн., стоком на 30 днів, з 03.04.2021 року до 03.05.2021 року.
29.07.2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги № 05Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 100321601 від 03.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.
24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» укладено договір факторингу №1/15, відповідно до умов якого та згідно із додатком № 1 до договору факторингу, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 100321601 від 03.04.2021 року. 
Згідно із додатком № 1 до договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ФК «Пінг-Понг» становить 51170,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 11900 грн.; заборгованість за відсотками становить 39270,00 грн.; заборгованість за комісією становить 0грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц).
Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 910/1755/19, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» підтвердило процесуальний статус позивача щодо права вимоги за договором споживчого кредиту № 100321601 від 03.04.2021 року, що підтверджується договором факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року.
ТОВ «ФК «Пінг-Понг» надало належні і допустимі докази укладення ОСОБА_1 договору споживчого кредиту № 100321601 від 03.04.2021 року та отримання позичальником кредитних коштів в сумі 11900,00 грн.
За умовами цього договору відповідач зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Пінг-Понг» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в сумі 11900,00 грн.
Задовольняючи частково вимоги про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору передбачено повернення кредиту в розмірі 11900,00 грн., а також сплату процентів за користування кредитними коштами, які за умовами кредитного договору від 03.04.2021 року складають 3570,00 грн., то така заборгованість підлягає до стягнення із відповідача на користь позивача. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача процентів, які нараховані після дати повернення кредиту, що визначена умовами кредитного договору – 03.05.2021 року, тобто у розмірі 35700 грн. (39270грн. – 3570грн.), то в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки цим будуть порушені права позивача за первісним позовом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду в частині нарахування відсотків за кредитним договором, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до умов п. 1.5 договору, загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, які повинен сплатити позичальник за цим договором (без врахування суми (тіла) кредиту) складає 3570,00 грн. в грошовому виразі та 365.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 15.1-1.5.2 договору. 
Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 15470,00 грн.
Проценти за користування кредитом: 3570,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 цього договору.
Відповідно до п. 1.7. договору, тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2,.2.3 цього договору.
Згідно п. 2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2, 1.6 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору.
Відповідно до п. 2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 Договору.
П. 2.2.3. передбачено , що проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.
Умови щодо пролонгації договору на стандартних (базових) умовах передбачені п. 2.3 договору, зокрема, продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Згідно з п.п. 2.4.1., 2.4.2. договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації – не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Якщо після завершення строку кредитування визначеного згідно з п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, заборгованість не буде погашена позичальником. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4. договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з п. 1.3 та п. 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору.
Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 03.04.2021 року по 03.05.2021 року за користування кредитними коштами.
Як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитом відсотки припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку, на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13-ц вказала на те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Розмір відсотків згідно з додатком №1 «Графік платежів» до цього договору встановлено в сумі 3570,00 грн.
Разом з тим, в порядку ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування відповідно до умов договору та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів.
Як слідує з наявної в матеріалах справи відомості про щоденні нарахування та погашення, відповідачу нараховувались проценти за користування кредитом в період з 04.04.2021 року по 03.05.2021 року відповідно до пункту 1.5.2. договору, з 04.05.2021 року по 02.07.2021 року відповідно до пункту 1.6.
Проте, ТОВ «ФК «Пінг-Понг» не надано доказів на підтвердження продовження строку кредитного договору у відповідності до умов договору, зміни процентної ставки чи оновлення графіку розрахунків, які б передбачали сплату відповідачем процентів у розмірі 35700 грн.
Звертаючись до суду, підставою позову ТОВ «ФК «Пінг-Понг» визначив саме несплату процентів за користування кредитом (згідно частини першої статті 1054 ЦК України), вимог про стягнення процентів на підставі частини другої статті 625 ЦК України, позивач не заявляв.
З огляду на викладене апеляційний суд, погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування відсотків за користування кредитом починаючи з 04.05.2025 року, тобто після закінчення строку повернення кредиту, є безпідставним, оскільки право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припинилось після спливу визначеного договором строку кредитування.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача нарахованих відсотків по кредитному договорі в розмірі 35700 грн.
Суд першої інстанції правильно визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Встановивши фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд першої інстанції ухвалив рішення суду з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Пінг-Понг» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.05.2025 року, судові витрати слід залишити за позивачем.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів 

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (ТОВ «Фінансова Компанія «Солвентіс» )- залишити без задоволення. 
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених в ст. 389 ЦПК України.

Судді