ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року	Львів	Справа № 140/6356/25 пров. № А/857/27203/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Гудима Л.Я., Качмара В.Я., 
з участю секретаря судових засідань                                Клим О.Ю.,                                                             
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі за її позовом до Луцького відділу державної реєстрація актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області про визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити дії,

суддя(і) у І інстанції                                                            Мачульський В.В., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Луцьк, 
дата складення повного тексту рішення                               16 червня 2025 року,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Луцького відділу державної реєстрація актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області, в якому просила:
1) визнати протиправним та скасувати висновок Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – ВДРАЦС) про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого листом № 401/30.11-05.06-04 від 16.01.2025; 
2) зобов`язати відповідача доповнити поновлений актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 15 від 17.04.2024 відомостями про батька “ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України” та відомостями про матір “ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України”. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі №140/6356/25 у відкритті провадження за такою позовною заявою відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України. 
При цьому суддя виходив з того, що позивачка звернулася до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (частина 1 статті 273 Цивільного кодексу України) на встановлення факту батьківства та відображення інформації про батьків дитини, в актовому записі про народження, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.
Отже, заявлені позовні вимоги не належать до юрисдикції адміністративного суду, оскільки не стосуються захисту її прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.
У апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просила зазначену ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду у Волинській області від 03.04.2024 у справі № 161/6495/24 встановлено факт народження ОСОБА_2 . Однак ВДРАЦС всупереч нормам чинного законодавства не вніс у актовий запис про її народження відомості про батьків дитини, посилаючись про відсутність таких відомостей у резолютивній частині рішення суду, що не стосувалось встановлення батьківства чи материнства. 
Скаржник зазначає, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання не передбачено такої підстави для відмови у внесенні змін до актового запису, як відсутність у резолютивній частині судового рішення зобов`язання про вчинення відповідних дій.
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції підтримала подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. 
Представник ВДРАЦС, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення суддею першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.
Як слідує з матеріалів справи, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2024 у справі №161/6495/24 заяву ОСОБА_1 задоволено та встановлено факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Довжанськ (попередня назва – м. Свердловськ) Луганської області.
ОСОБА_1 звернулася до ВДРАЦС із заявою про внесення змін до актового запису про народження дочки.
З висновку ВДРАЦС від 16.01.2025 слідує, що відповідач вважав за неможливе внести зміни до поновленого актового запису про народження дочки №15, складеного 17.04.2024, а саме доповнити відомостями про батька “ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України”, відомостями про матір “ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України” у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів та відсутністю відповідних відомостей в рішенні Луцького міськрайонного суду Волинської області про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України від 03.04.2024 справа №161/6495/24.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом, що розглядається.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення суддею суду першої інстанції даного процесуального питання оскаржуваною ухвалою та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Як встановлено пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Пунктом 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;
За приписами пункту 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір – спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Як вірно зазначив суддя суду першої інстанції, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. 
Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак, не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.
З позовної заяви слідує, що позивачка не погоджується з висновком відповідача про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_2 , та просить зобов`язати ВДРАЦС доповнити поновлений актовий запис про народження ОСОБА_2 відомостями про батьків дитини.
Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.
Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI “Про державну реєстрацію актів цивільного стану” (далі – Закон № 2398-VI).
Як передбачено частиною 1 статті 9 Закону № 2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Тобто, реєстрації дій/подій, що впливають на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.
За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.
Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5  (далі – Правила).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
На підставі частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
У підпункті 2.13.1 пункту 2.13 розділу ІІ Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.04.2024 у справі №161/6495/24 встановлено факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Довжанськ (попередня назва – м. Свердловськ) Луганської області.
При цьому відповідно до змісту заявлених у справі, що розглядається, позовних вимог вони спрямовані на захист порушеного права шляхом зобов`язання відповідача доповнити поновлений актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №15 від 17.04.2024 відомостями про батька “ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України”, відомостями про матір “ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України”.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з думкою судді першої інстанції, що при вирішенні вказаних позовних вимог адміністративний суд фактично має вирішувати питання про визнання (встановлення факту) батьківства щодо неповнолітньої ОСОБА_2 , що відноситься до цивільної юрисдикції.
Суддя першої інстанції доречно звернув увагу на те, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. 
Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 не належать до юрисдикції адміністративного суду, оскільки не стосуються захисту її прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком судді суду першої інстанції, що вказаний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки такий підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суддя першої інстанції, вирішуючи зазначене процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі №140/6356/25 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Постанова у повному обсязі складена 12 вересня 2025 року.