Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/649/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В. 
Категорія - 485  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., представника Кропивницької митниці Крамарчука С.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 вересня 2025 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 44031 грн. 27 коп.

       Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

       Стягнуто витрати у справі про порушення митних правил у розмірі 406 грн. 18 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції що ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, тобто використовував транспортний засіб з іноземною реєстрацією «Mercedes-Benz С180», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезений 04.06.2021 року іншою особою на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення», стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що участі в судовому засіданні не приймав, постанову суду отримав 10 жовтня 2025 року. Вказує, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі. Не дав можливість надати пояснення по даній справі. Під час судового розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не повно дослідив обставини справи та не вірно оцінив наявні докази. Крім того, вказує, що вказаний автомобіль із-за кордону не перевозив, його перевозив інший водій. Цей автомобіль був в експлуатації військових та був привезений до нього на ремонт після пошкодження. Тому до даного автомобіля немає ніякої причетності. Його задача була відремонтувати автомобіль і доставити військовим в частину. Зазначає, що йому не відомо, що складався протокол про адміністративне правопорушення згідно Митного кодексу України. Ніхто не повідомляв, ніякі права не роз`яснювались, підписи ніде не ставив. У його користуванні даного автомобіля немає. Автомобіль знаходиться в військових на Сумщині. Крім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено 08.04.2025 року. На момент розгляду справи в суді минуло уже більше 5 місяців. Тому, справу необхідно закрити в зв`язку з закінченням строку притягнення до відповідальності.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник митниці просила апеляційну скаргу залишити без задоволення та постанову залишити без змін. Зазначила, що підстави для закриття провадження відсутні. Суд першої інстанції виніс мотивовану постанову та обгрунтовано визнав винним ОСОБА_1 .

       Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника митниці, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню та апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

       Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 постанову від 24.09.2025 року отримав 10.10.2025 року. 
       За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню.

       Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

       Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

       Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

       Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

       Згідно з ч. 1ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

       Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

       Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

       Диспозиція ст. 485 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

       Наявність об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкту та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

       Декларування, відповідно до вимог ч. 1 ст. 257 МК України, здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

       Частина 1 ст. 495 МК України встановлює, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

       На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини справи та дійшов правильного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 Митного кодексу України.

        Так, згідно протоколу про порушення митних правил № 0034/90100/2025 від 08.04.2025 року, відповідно до спільного плану взаємодії Кропивницької митниці, УСБУ в Кіровоградській області, ГУ НІТУ в Кіровоградській області та ГУ ДПС у Кіровоградській області на 2025 рік, на виконання протоколу № 9 спільної міжвідомчої наради щодо недопущення порушення строків тимчасового ввезення та транзиту ввезених в Україну транспортних засобів особистого користування, Кропивницькою митницею проводились перевірочні заходи з приводу перебування та використання громадянами України на митній території України транспортного засобу з іноземною реєстрацією «MERCEDES-BENZ СІ80», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
       У ході перевірки, 01.02.2025 року встановлено факт використання транспортного засобу з іноземною реєстрацією «MERCEDES-BENZ СІ80», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , а саме згідно отриманої інформації від УПД ГУНП в Кіровоградській області листом №2676-2025 від 05.02.2025.
       Перевіркою згідно бази даних АСМО «Інспектор» встановлено, що вказаний вище транспортний засіб, 04.06.2021 року, у зоні діяльності Волинської митниці, на митну територію України в митному режимі -тимчасове ввезення» до 1 року ввіз ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).
Таким чином, ОСОБА_1 використовує транспортний засіб «MERCEDES-BENZ С180», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений на митну територію України у митному режимі -тимчасове ввезення» до 1 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 380 Митного кодексу України - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які звезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.
       Згідно частини шостої цієї ж статті - тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог МКУ, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
       Відповідно до статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору у меншому розмірі. Податкова пільга надається, зокрема, щодо звільнення від сплати податку та збору.
       Згідно з пунктом четвертим частини першої статті 276 Митного кодексу України платниками мита є особа, яка використовує товари, митне оформлення яких було здійснено з умовним звільненням від оподаткування, не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям такого звільнення згідно з цим Кодексом, іншими законами України, а також будь-які інші особи, які безпідставно використовують звільнення від оподаткування митом (податкову пільгу).

       Службовою запискою управління контролю та адміністрування митних платежів від 04.04.2024 № 15/15-01/1215 повідомлено, що загальна сума несплачених митних платежів, яка мала бути сплачена при ввезенні вказаного транспортного засобу в митному режимі «Імпорт» на територію України, становить 88062, 55 грн.
       Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 використовував транспортний засіб з іноземною реєстрацією «MERCEDES-BENZ СІ80», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений 04.06.2021 іншою особою на митну територію України у митному режимі «тимчасове звезення» до 1 року, стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

       В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки автомобілем він не користувався, а йому пригнали зазначений автомобіль для ремонту військові.

       Проте, незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0034/90100/2025 від 08.04.2025 року, в якому описана фабула вчиненого правопорушення; листами Кропивницької та Дніпровської митниці; даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, копією листа Управління превентивної діяльності ГУНП в Кіровоградській області, копією посвідчення водія, копією свідоцтва про реєстрацію на т/з, фотокопією номерних знаків т/з, листами ЦПМУ ДМС, листами ІНФОРМАЦІЯ_2 , копією листа УПП в Кіровоградській області, копіями листів ІНФОРМАЦІЯ_3 , копією листа ГУ ДМС у Дніпропетровській обл., квитанціями АТ «Укрпошта» та реєстром поштових відправлень, копією лист виконкому Криворізької міської ради, доповідними та службовими записками; фотокопіями із мережі інтернет, листами Кропивницького районного УП ВП № 1.

       Вказані зібрані по справі докази є належними та допустимими, є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції та апеляційної інстанції та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Сумніви у їх належності та достовірності у апеляційного суду не виникає.

       Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно відсутності складу правопорушення передбаченого ст. 485 МК України в діях ОСОБА_1 , оскільки він не суб`єкт даного правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними. 
       Оскільки, стаття 485 Митного кодексу України прямо передбачає відповідальність особи, яка фактично використовує транспортний засіб, ввезений у пільговому порядку, з порушенням митного законодавства.
Таким чином, використання транспортного засобу іншою особою, ніж тою, якою транспортний засіб ввезено на митну територію України, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Використання транспортного засобу особистого користування (який є товаром в розумінні пункту 57 частини першої статті 4 Митного кодексу України), іншою особою, крім тієї, яка здійснила ввезення такого транспортного засобу (тобто здійснила поміщення його у митний режим «тимчасового ввезення» і є відповідальною за його дотримання), становить порушення режиму тимчасового ввезення, яке, зокрема виявляється у використанні відповідного товару в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано пільги щодо оподаткування.

       Як вбачається із матеріалів справи, що 04.06.2021 у зоні діяльності Волинської митниці громадянином-нерезидентом ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення» строком до 1 року ввезено транспортний засіб «MERCEDES-BENZ C180», VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
       01.02.2025        вказаний транспортний засіб зупинили працівники відділення поліції №1 (м. Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області під керування громадянина-резидента ОСОБА_1 
23.05.2025        за вх. № 2707/8.5/7.22-1 на адресу Кропивницької митниці надійшли пояснення інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області Редькіна О.О., в яких підтверджується факт використання гр. ОСОБА_1 транспортного засобу «MERCEDES-BENZ C180», VIN: НОМЕР_1 .
Згідно з викладеним у документі, інспектор сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_4 особисто зафіксував обставини, що свідчить про перебування громадянина ОСОБА_1 за кермом вище вказаного автомобіля 01.02.2025.        
Враховуючи викладене, факт використання ОСОБА_1 вище вказаного транспортного засобу зафіксовано працівниками поліції, про що митницю повідомлено листом Управління превентивної діяльності НПУ ГУНП в Кіровоградській області від 05.02.2025 № 2676-2025.        
Таким чином, наведені відомості кореспондуються з інформацією, яка міститься в матеріалах справи, та підтверджують фактичне використання вище вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 . 
В підтвердження доводів щодо не використання даного транспортного засобу, а його ремонту на прохання військових, ОСОБА_1 будь-яких доказів не надано. 
При цьому суб`єктом, який притягується до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення, може бути не лише володілець товару (транспортного засобу), а й особа яка використовує цей товар (транспортний засіб).
Таким чином, використання транспортного засобу іншою особою, ніж тою, якою транспортний засіб ввезено на митну територію України, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

       Також, доводи апеляційної скарги про те, що порушено права ОСОБА_1 надавати додаткові пояснення, заперечення та докази під час складання протоколу, є безпідставними. Так, як ОСОБА_1 неодноразово запрошувався Кропивницькою митницею для надання пояснень та вирішення питання, щодо складання протоколу про порушення митних правил (листи від 26.02.2025 №7.22-1/20-01/10/721, від 13.03.2025 №7.22-1/20-01/10/941). Останній зловживаючи своїми процесуальними правами на виклики митниці для дачі пояснень не з`явився.
       Ч. 9 ст. 494 Митного кодексу України зазначено, що якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).
Листом Департаменту адміністративних        послуг Криворізької міської ради від 05.03.2025 №1196/6/7.22-1 Кропивницькій митниці повідомлено, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою:      АДРЕСА_1 .
       Так, примірник протоколу від 08.04.2025 № 0034/90100/2025 згідно фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 08.04.2025 року №        0601132849637 було направлено ОСОБА_1 за наявною в митних органах адресою:      АДРЕСА_1 . Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист отримано 19.04.2025.
       Згідно ч. 10 ст. 494 Митного кодексу України протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування такою особою, є недостовірним.
       Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
       При цьому наведені норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до відповідальності, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень.
       Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується особисто його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи.
       Вказана позиція викладена в постанові Верховного суду України від 06.06.2018 року № 754/6280/17.
       Отже, Кропивницькою митницею, під час складання протоколу про порушення митних правил від 08.04.2025 № 0034/90100/2025 дотримані вимоги передбачені статтями 494,498 Митного кодексу України.

Крім того, доводи ОСОБА_1 стосовно того, що на момент розгляду справи в суді минуло уже більше 5 місяців тому, тому закінчились строки притягнення до відповідальності, є безпідставними. Оскільки згідно ч. 1 ст. 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.
Згідно статті 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Зазначене митне правопорушення після його виявлення 05.02.2025 року, (момент надходження листа УПД ГУНП в Кіровоградській області листом №2676-2025), було зафіксоване протоколом про порушення митних правил 08.04.2025 року № 0034/90100/2025.
Матеріали справи про порушення митних правил передані на розгляд до Фортечного районного суду міста Кропивницького 06.06.2025.
Постанова у зазначеній справі прийнята 24.09.2025, тобто з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого статтею ст. 467 Митного кодексу України.
Враховуючи вище викладене, митниця, під час складання протоколу про порушення митних правил та здійснення провадження у справі керується Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

        Крім того, доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції порушено права ОСОБА_1 і, зокрема, проведено судове засідання без його участі, є необґрунтованими та безпідставними. 
       Так, суд першої інстанції згідно матеріалів справи належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток. Таким чином, йому було відомо про розгляд у суді справи.
       Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.485 Митного кодексу України, при розгляді справи не є обов`язковою.
       А тому розгляд справи без участі ОСОБА_1 та винесення рішення не може вважатися порушенням його прав, оскільки він був належним чином повідомлений про розгляд справи.
       Також, при цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» в якому зазначено: «що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…)».
       Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       При цьому, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю мав можливість реалізувати своє право на участь у судовому засіданні, шляхом надання пояснень, заперечень та доказів.

       Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції захисником не надано. 

       Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

       Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
       
       Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.

       Згідно із ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

       При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення в умовах особливого періоду, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 44031 грн. 27 коп., яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

       Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни по суті правильного винесеного судом рішення апеляційним судом не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

         Беручи до уваги  вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому  апеляційна скарга задоволенню не підлягає.    

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

       Постанову Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 44031 грн. 27 коп. – залишити без зміни.

       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)