ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4134/25                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 жовтня 2025 року                                                                               м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді                                                            Коротких А.Ю.,
суддів                                                                                Сорочка Є.О.,
                                                                                          Чаку Є.В.,
при секретарі                                                                      Братиці К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравтозапчастина» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 23.10.2024 року №01209730701.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
03 липня 2025 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, в якому останній просив апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши учасників справи, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2024 рік, на підставі наказу від 25.06.2024 року №4369-п було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Укравтозапчастина» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2024 роки, валютного за період з 01.10.2017 по 31.03.2024 роки, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.03.2024 роки та іншого законодавства за відповідний період. за результатами якої складено акт від 22.08.2024 року № 98389/Ж5/26-15- 07-01-01-20/30722204.
За результатами перевірки складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Укравтозапчастина» від 22.08.2024 року №98389/ж5/26-15-07-01-01-20/30722204, яким встановлено порушення:
1) в частині формування Додатку Р1 відповідно до пункту 44.1, пункту 44.2 статті 44, пункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135, підпункту 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України, статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 5 та пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерства юстиції України 14.12.1999 року за №860/4153, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 січня 2000 року №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 року за №85/4306 зі змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено:
заниження податку на прибуток на загальну суму 1665589 грн., в т.ч. за 4-й квартал 2023 року на 1640655 грн., за 1-й квартал 2024 року на 24934 грн.;
- завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток в 1-му кварталі 2024 року на 10989405 грн.
2) пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1, пункту 201.10, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1347768 грн., в т.ч.: у грудні 2017 року на суму 33908 грн.; у квітні 2018 року на суму 15338 грн.; в травні 2018 року на суму 4023 грн.; в червні 2018 року на суму 833 грн.; в липні 2018 року на суму 3077 грн.; в серпні 2018 року на суму 74733 грн.; в вересні 2018 року на суму 102194 грн.; в листопаді 2018 року на суму 1564 грн.; в грудні 2018 року на суму 50 грн.; в січні 2019 року на суму 1318 грн.; в лютому 2019 року на суму 25131 грн.; в квітні 2019 року на суму 31079 грн.; в травні 2019 року на суму 100000 грн.; в червні 2019 року на суму 78903 грн.; в липні 2019 року на суму 545838 грн.; в серпні 2019 року на суму 6971 грн.; в вересні 2019 року на суму 10247 грн.; в жовтні 2019 року на суму 9738 грн.; в листопаді 2019 року на суму 24838 грн.; в грудні 2019 року на суму 4263 грн.; в січні 2020 року на 5194 грн.; в лютому 2020 року на суму 4021 грн.; в березні 2020 року на суму 4042 грн.; в квітні 2020 на суму 8470 грн.; в травні 2020 року на суму 5332 грн.; в червні 2020 року на суму 5487 грн.; в липні 2020 року на суму 8305 грн.; в серпні 2020 року на суму 6022 грн.; в вересні 2020 року на суму 33111 грн.; в жовтні 2020 року на суму 8878 грн.; в листопаді 2020 року на суму 5160 грн.; в грудні 2020 року на суму 10442 грн.; в січні 2021 року на суму 6076 грн.; в лютому 2021 року на суму 94161 грн.; в травні 2021 року на суму 18032 грн.; в червні 2021 року на суму 6741 грн.; в липні 2021 року на суму 6076 грн.; в серпні 2021 року на суму 6076 грн.; в вересні 2021 року на суму 5880 грн.; в жовтні 2021 року на суму 6076 грн.; в листопаді 2021 року на суму 5880 грн.; в грудні 2021 року на суму 5880 грн.; в січні 2022 року на суму 8184 грн.
3) пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено відсутність обов`язкової реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму ПДВ 137044 грн та несвоєчасна реєстрація податкової накладної на суму 766666,60 грн.;
4) пункту 49.2, підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпункту б пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, розділу ІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4, а саме несвоєчасне подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 1 квартал 2022 року та подання недостовірними даними податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 1 та 3 квартал 2019 року.
Так, у ході наданих до перевірки первинних документів, відповідно до поданих до контролюючого органу податкових декларацій з ПДВ та відповідно до бази даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) встановлено, що ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» виписано податкові накладні по взаємовідносинах з покупцями, які не були відображені у складі податкових зобов`язань з ПДВ за період з 01.12.2017 по 01.12.2020 роки на суму ПДВ 204 660 гривень. Тобто, розбіжності між даними ЄРПН та деклараціями з ПДВ у вищевказаному періоді склали 204 660 грн, що призвело до заниження податкових зобов`язань на відповідну суму.
Також, під час перевірки встановлено, що між ТОВ «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» (Покупець) та контрагентами ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» (код ЕДРПОУ 42252086), ПП «АРМІРА» (код 42433795), ТОВ «АПОЛОН ІВЕНТ» (код ЕДРПОУ 38912037), ТОВ «ТРЕМБЛ» (код ЕДРПОУ 38361395) (Постачальники) у відповідному періоді відбувались взаємовідносини з придбання ТМЦ (робіт, послуг) (снігоприбиральні відвали, прибиральні щітки, навісний бункер, круги металеві, автозапчастини, охоронні послуги), на виконання умов яких останніми, на адресу позивача були виписані податкові накладні, суми ПДВ по яких були віднесені скаржником до складу податкового кредиту за відповідний період. Також, позивачем до перевірки було надано наступні документи: акти виконаних робіт, платіжні доручення щодо розрахунків з контрагентами.
Згідно інформаційних баз даних щодо вищезазначених контрагентів наявна наступна інформація:
- «ВОЛЬТАМ ГРУП»: вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля; статутний фонд складає 1,0 т. грн; об`єкти оподаткування - відсутні; свідоцтво платника ПДВ анульоване за рішенням контролюючого органу 26.02.2021 року (відсутність поставок та ненадання декларацій); остання податкова декларація з ПДВ подана за січень місяць 2020 року. Відповідно до листа ДПС від 16.08.2021 року № 8272/8 наявна картка СФП (суб`єкту фіктивного підприємництва);
- ПП «АРМІРА»: вид діяльності - діяльність приватних охоронних служб; остання податкова декларація з ПДВ подана за серпень 2023 року;
- ТОВ «АПОЛОН ЮЕНТ»: вид діяльності - оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; свідоцтво платника ПДВ анульоване за рішенням контролюючого органу 29.03.2021 року (ненадання декларацій протягом року); остання податкова декларація з ПДВ подана за лютий 2020 року;
- ТОВ «ТРЕМБЛ»: вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля; свідоцтво платника ПДВ анульоване (відсутність поставок та ненадання декларацій).
Так, згідно узагальненої податкової інформації щодо:
- ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» від 24.05.2021 року №97/21-22-18-03-07/42252086 встановлено наступне: місцезнаходження платника не встановлено, а отже, платником не надано пояснення та документальне підтвердження (копії первинних документів) щодо здійснення операцій за звітний період декларування з ПДВ липень, вересень-грудень, 2019 року, що не дає можливості підтвердити реальність проведених операцій, правомірність складання і подання податкових накладних на реєстрацію в ЄРПН, визначення сум податкових зобов`язань та податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та покупцями за період декларування ПДВ липень, вересень-грудень 2019 року;
- ПП «АРМІРА» від 02.08.2021 року №64/11-28-18-02-11/42433795 встановлено нереальність придбання ідентифікованого товару, зокрема, неможливо установити доцільність придбання та використання для господарської діяльності будматеріалів, побутової техніки, а також сорочок чоловічих, туфель чоловічих шкіряних, футболок бавовняних, реалізація яких відбувалася за ціною їх собівартості. У попередніх звітних періодах придбано значну кількість товарно-матеріальних цінностей, які не реалізовані та щодо яких відсутня очевидна потреба, зокрема, білизна постільна, взуття на підошві з гуми, котли для центрального опалення, пальта, півпальта, накидки, плащі, анораки, машини посудомийні, машини пральні, футболки, майки та інша натільна білизна, центрифуги, електричні водонагрівачі, замазки для скла, інші вироби для меблювання, холодильники. Вищевказане дало змогу останньому сформувати суму ліміту в СЕА ПДВ за рахунок отриманих податкових накладних з номенклатурою товарів, які в подальшому не були реалізовані, внаслідок чого сумнівна сума ПДВ була використана для реєстрації в ЄРПН податкових накладних на постачання охоронних послуг.
У наявності рішення про відповідність вищевказаних контрагентів критеріям ризиковості: «ВОЛЬТАМ ГРУП» від 06.04.2020 року № 50706 (оперативним управлінням не встановлено фінансово-господарську діяльність за податковою адресою за даними ЄРПН походження придбаних товарів); ПП «АРМІРА» від 11.12.2019 року №1165 (невідповідність об`єктів оподаткування платника податків, зазначеним обсягам фінансово-господарської діяльності підприємства); ТОВ «АПОЛОН ІВЕНТ» - від 05.05.2020 року №32824 (відповідно до інформаційних баз даних ДПСУ встановлено зміну місцезнаходження та/або посадових осіб підприємства; керівник є посадовою особою 32 СГД в різних регіонах України; оперативним управлінням не встановлено фінансово-господарську діяльність за податковою адресою); ТОВ «ТРЕМБЛ» - від 05.05.2020 року № 32824 (встановлено факт відсутності підприємства за юридичною адресою, підприємством не подано 20-ОПП, не встановлено наявність власних та/або орендованих офісних та складських приміщень, а також по ланцюгу руху товарно-грошових потоків встановлено СГ, що задіяне у проведенні ризикових операцій, зокрема ТОВ «Менгірбуд».
Таким чином, як зазначено в акті, перевіркою неможливо підтвердити: - поставку товарів по ланцюгу постачання (згідно баз даних ЄРПН); - операції стосовно врахування реального часу здійснення операцій, наявності трудових ресурсів, а також основних засобів, що економічно необхідні для виконання
23.10.2024 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 01209730701, прийнятого контролюючим органом на підставі висновків Акта перевірки, яким на підставі пункту 44.1 статті 44, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пункту 201.1, пункту 201.10, пункту 201.11 статті 201 Податкового кодексу України за період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, жовтень, грудень 2020 року, січень, лютий, травень, червень, липень, серпень, вересень, листопад, грудень 2021 року, січень 2022 року, - збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму на 1 313 860 грн. за основним платежем та на 328 465 грн. за штрафними санкціями.
Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, а свої права - порушеними, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України), у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до приписів пункту 21.1 статті 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з положеннями статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.
Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).
Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 44 підрозділу 4 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.
Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
У разі планування перевірок одного й того самого платника податків контролюючими органами та органами державного фінансового контролю у звітному періоді такі перевірки проводяться зазначеними органами одночасно. Порядок координації проведення таких перевірок та залучення до перевірок інших органів, передбачених законом, визначається Кабінетом Міністрів України.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).
Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).
Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За змістом приписів пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та отримання послуг.
При цьому, пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника;; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.
За змістом положень абзацу 1 пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 ПК України у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з абзацом 1 пункту 200.2 статті 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, фінансовий результат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до статті 3 Закону №996-ХІV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в підпункті 1.2 пункту 1, підпункті 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 (далі - Положення №88).
Відповідно до частини другої статті 9 вказаного Закону №996-ХІV та пункту 2.3 Положення №88, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок.
Згідно з статтею 1 Закону №996-ХІV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону №996-ХІV.
Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, хоч і первинний документ наявний, у податковому та бухгалтерському обліку вони не можуть відображатися.
З аналізу наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.
Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.
Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.
В свою чергу, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.
Таким чином, основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи.
Колегією суддів встановлено, що висновок контролюючого органу про порушення ТОВ «Укравтозапчастина» вимог податкового законодавства мотивовано тим, ТОВ «Укравтозапчастина» мало взаємовідносини із ризиковими контрагентами ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» (код ЕДРПОУ 42252086), ПП «АРМІРА» (код 42433795), ТОВ «АПОЛОН ІВЕНТ» (код ЕДРПОУ 38912037), ТОВ «ТРЕМБЛ» (код ЕДРПОУ 38361395.
Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» колегією суддів встановлено таке.
14.03.2019 року ТОВ «Укравтозапчастина» (замовник) укладено з ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» (постачальник) договір на поставку товару №ВГ 14/03-1. Відповідно до умов вказаного договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та за ціною, вказаними у письмовій заявці, або специфікації та погодженої сторонами за допомогою факсимільного, електронного зв`язку. Товар може поставлятися партіями. Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є надіслання постачальником специфікації або рахунку-фактури. Приймання товару від постачальника покупцем здійснюється за видатковою накладною або за актом приймання-передачі, які після їх підписання сторонами мають юридичну силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України. Вартість (ціна) договору складає 3 842 418,48 грн. включаючи ПДВ 20% 640403,08 грн.
Відповідно до умов договору підприємство придбало у ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» снігоприбиральні відвали, прибиральні щітки, навісний бункер для подальшого перепродажу згідно видаткової накладної № 7 від 31.07.2019 року на суму 3 804 785,48 грн. Придбання товару підтверджується товарно-транспортною накладною ТТН № 1 від 31.07.2019 року.
Також в Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано податкову накладну №4 від 31.07.2019 року, обсяг постачання з ПДВ 2 804 785,48 грн. та податкову накладну №1 від 04.07.2019 року, обсяг постачання з ПДВ 400 000,00 грн.
За придбаний товар ТОВ «Укравтозапчастина» на рахунок ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» було сплачено суму коштів за поставлений товар, що підтверджується наступними розрахунковими документами:
платіжна інструкція № 30824 від 16.05.2019 року на суму 300 000,00 грн.
платіжна інструкція № 30866 від 17.05.2019 року на суму 300 000,00 грн.
платіжна інструкція № 34328 від 04.07.2019 року на суму 400 000,00 грн.
платіжна інструкція № 36922 від 07.08.2019 року на суму 500 000,00 грн.
платіжна інструкція № 38810 від 30.08.2019 року на суму 2 304 785,48 грн.
платіжна інструкція № 41517 від 09.10.2019 року на суму 500 000,00 грн.
платіжна інструкція № 39 від 11.11.2019 року на суму 500 000,00 грн.
Загальна сума взаємовідносин ТОВ «Укравтозапчастина» з ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» (код ЄДРПОУ 42252086) становить 4304785,48 грн. В бухгалтерському обліку вищезазначені операції відображені наступними проводками: Д-т 28 «Товари» Кр-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 3170654,57 грн. Д-т 6442 «Податковий кредит непідтверджений» Кр-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 634130,91 грн.; Д-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» К-т 311 «Рахунки в банках» на суму 4304785,48 грн. Д-т 311 «Рахунки в банках» К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму 500000 грн.
Щодо господарських взаємовідносин позивача з ПП «АРМІРА» колегією суддів встановлено таке.
11.07.2019 року ТОВ «Укравтозапчастина» (замовник) укладено з ПП «АРМІРА» (охорона) договір про надання охоронних послуг №СБ-045. Відповідно до умов вказаного договору замовник доручає, а охорона бере на себе зобов`язання забезпечити схоронність приміщень та майна замовника на об`єктах, вказаних у дислокації (Додаток №1) до договору. Послуги будуть надаватися працівниками охорони підготовленими з питань охорони об`єктів (територій), організацій, офісних приміщень та іншої власності. Працівники охорони будуть забезпечені форменим одягом та засобами активного захисту за рахунок охорони. Працівники охорони про умови несення служби проінструктовані. Охорона об`єкту здійснюється у дні і години, вказані у дислокації, згідно «Інструкції по несенню служби на постах на об`єкті» (Додаток №2 до договору). Додаток №1 «Дислокація постів», Додаток №2 « Інструкції по несенню служби на постах на об`єкті» є невід`ємними складовими частинами даного договору.
До вказаного договору №СБ-045 від 11.07.2019 року укладено додаткові угоди №1 від 23.12.2019 року та №1 від 21.12.2020 року. Відповідно до дислокації об`єктів, які охороняються ПП «АРМІРА» (додаток №1 до договору) визначено об`єкт охорони ТОВ «Укравтозапчастина» складське приміщення, майданчик відкритого зберігання майна, товарно- матеріальні цінності, що знаходяться в офісних та складських приміщеннях та на майданчику відкритого зберігання та здаються під охорону, інші товарно-матеріальні цінності, приміщення охорони, в`їзді ворота, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришевський район, смт. Березань, вул. Недрянська 25.
На підтвердження наявності у позивача майнового комплексу за адресою: Київська область, Баришевський район, смт. Березань, вул. Недрянська 25, надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та договір купівлі продажу комплексу від 25.11.2008 року.
Відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ №320 від 25.04.2019 року у Приватного підприємства «АРМІРА» станом на момент здійснення господарських операцій була наявна ліцензія на провадження охоронної діяльності.
ТОВ «Укравтозапчастина» придбало у ПП «АРМІРА» послуги з охорони згідно актів надання послуг: акт надання послуг № 2 від 30.08.2019 року на суму 20 535,00 грн.; акт надання послуг № 3 від 28.09.2019 року на суму 2 800,00 грн.; акт надання послуг № 4 від 30.09.2019 року на суму 19 647,00 грн.; акт надання послуг № 9 від 31.10.2019 року на суму 20 202,00 грн.; акт надання послуг № 11 від 30.11.2019 року на суму 19 647,00 грн.; акт надання послуг № 13 від 31.12.2019 року на суму 20 535,00 грн.; акт надання послуг № 2 від 31.01.2020 року на суму 31 164,00 грн.; акт надання послуг № 9 від 29.02.2020 року на суму 24 123,00 грн.; акт надання послуг № 37 від 31.03.2020 року на суму 24 252,00 грн.; акт надання послуг № 50 від 30.04.2020 на суму 30 960,00 грн.; акт надання послуг № 95 від 31.05.2020 року на суму 31 992,00 грн.; акт надання послуг № 163 від 30.06.2020 року на суму 30 960,00 грн.; акт надання послуг № 231 від 31.07.2020 року на суму 31 992,00 грн.; акт надання послуг № 285 від 14.08.2020 року на суму 3 445,00 грн.; акт надання послуг № 287 від 31.08.2020   року на суму 31 992,00 грн.; акт надання послуг № 334 від 30.09.2020 року на суму 30 960,00 грн.; акт надання послуг № 381 від 30.09.2020 року на суму 3 021,00 грн.; акт надання послуг № 382 від 03.10.2020 року на суму 2 173,00 грн.; акт надання послуг № 386 від 31.10.2020 року на суму 31 992,00 грн.; акт надання послуг № 433 від 30.11.2020 року на суму 30 960,00 грн.; акт надання послуг № 481 від 31.12.2020   рокуна суму 31 992,00 грн.; акт надання послуг № 2 від 31.01.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 49 від 28.02.2021 року на суму 32 928,00 грн.; акт надання послуг № 98 від 31.03.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 152 від 30.04.2021 року на суму 35 280,00 грн.; акт надання послуг № 203 від 31.05.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 252 від 30.06.2021 року на суму 35 280,00 грн.; акт надання послуг № 310 від 31.07.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 371 від 31.08.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 421 від 30.09.2021 на суму 35 280,00 грн.; акт надання послуг № 479 від 31.10.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 533 від 30.11.2021 року на суму 35 280,00 грн.; акт надання послуг № 585 від 31.12.2021 року на суму 36 456,00 грн.; акт надання послуг № 13 від 31.01.2022 року на суму 49 104,00 грн.; акт надання послуг № 61 від 01.07.2021 року на суму 44 352,00 грн.
За результатами отриманих охоронних послуг позивачем було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: податкова накладна № 4 від 31.08.2019 року на суму 20 535,00 грн.; податкова накладна № 4 від 28.09.2019 року на суму 2 800,00 грн.; податкова накладна № 1 від 30.09.2019 року на суму 19 647,00 грн.; податкова накладна № 2 від 31.10.2019 року на суму 20 202,00 грн.; податкова накладна № 2 від 30.11.2019 року на суму 19 647,00 грн.; податкова накладна № 2 від 31.12.2019 року на суму 20 535,00 грн.; податкова накладна № 2 від 31.01.2020 року на суму 31 164,00 грн.; податкова накладна № 2 від 29.02.2020 року на суму 24 123,00 грн.; податкова накладна № 2 від 31.03.2020 року на суму 24 252,00 грн.; податкова накладна № 7 від 30.04.2020 року на суму 30 960,00 грн.; податкова накладна № 26 від 31.05.2020 року на суму 31 992,00 грн.; податкова накладна № 11 від 30.06.2020 на суму 30 960,00 грн.; податкова накладна № 13 від 31.07.2020 року на суму 31 992,00 грн.; податкова накладна № 1 від 18.08.2020 року на суму 3 445,00 грн.; податкова накладна № 8 від 31.08.2020 на суму 31 992,00 грн.; податкова накладна № 54 від 30.09.2020 року на суму 3 021,00 грн.; податкова накладна № 11 від 30.09.2020 року на суму 30 960,00 грн.; податкова накладна № 4 від 03.10.2020 року на суму 2 173,00 грн.; податкова накладна № 12 від 31.10.2020 року на суму 31 992,00 грн.; податкова накладна № 5 від 30.11.2020 року на суму 30 960,00 грн.; податкова накладна № 14 від 31.12.2020 року на суму 31 992,00 грн.; податкова накладна № 13 від 31.01.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 16 від 28.02.2021 року на суму 32 928,00 грн.; податкова накладна № 22 від 31.03.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 18 від 30.04.2021 року на суму 35 280,00 грн.; податкова накладна № 8 від 31.05.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 1 від 11.06.2021 року на суму 5 166,00 грн.; податкова накладна № 10 від 30.06.2021 року на суму 35 280,00 грн.; податкова накладна № 16 від 31.07.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 22 від 31.08.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 53 від 30.09.2021 року на суму 35 280,00 грн.; податкова накладна № 30 від 31.10.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 57 від 30.11.2021 року на суму 35 280,00 грн.; податкова накладна № 23 від 31.12.2021 року на суму 36 456,00 грн.; податкова накладна № 15 від 31.01.2022 року на суму 49 104,00 грн.
За придбані послуги ТОВ «Укравтозапчастина» сплатили ПП «АРМІРА» згідно платіжних доручень: платіжна інструкція № 38929 від 04.09.2019 року на суму 20 535,00 грн.; платіжна інструкція № 41164 від 02.10.2019 року на суму 19 647,00 грн.; платіжна інструкція № 41415 від 07.10.2019 року на суму 2 800,00 грн.; платіжна інструкція № 44110 від 11.11.2019 року на суму 20 202,00 грн.; платіжна інструкція № 46348 від 06.12.2019 року на суму 19 647,00 грн.; платіжна інструкція № 48562 від 10.01.2020 року на суму 20 535,00 грн.; платіжна інструкція № 50278 від 13.02.2020 року на суму 31 164,00 грн.; платіжна інструкція № 52490 від 16.03.2020 року на суму 24 123,00 грн; платіжна інструкція № 55040 від 21.04.2020 року на суму 24 252,00 грн.; платіжна інструкція № 56193 від 08.05.2020 року на суму 30 960,00 грн.; платіжна інструкція № 58287 від 09.06.2020 року на суму 31 992,00 грн.; платіжна інструкція № 60100 від 06.07.2020 року на суму 30 960,00 грн.; платіжна інструкція № 62930 від 11.08.2020 року на суму 31 992,00 грн.; платіжна інструкція № 63551 від 18.08.2020 року на суму 3 445,00 грн.; платіжна інструкція № 64918 від 04.09.2020 року на суму 31 992,00 грн.; платіжна інструкція № 67014 від 05.10.2020 року на суму 30 960,00 грн.; платіжна інструкція № 67023 від 05.10.2020 року на суму 3 021,00 грн.; платіжна інструкція № 67024 від 05.10.2020 року на суму 2 173,00 грн.; платіжна інструкція № 69528 від 04.11.2020 року на суму 31 992,00 грн; платіжна інструкція № 71621 від 03.12.2020 року на суму 30 960,00 грн.; платіжна інструкція № 73574 від 15.01.2021 року на суму 31 992,00 грн.; платіжна інструкція № 74379 від 04.02.2021 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 75796 від 04.03.2021 року на суму 32 928,00 грн.; платіжна інструкція № 77669 від 05.04.2021 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 79072 від 07.05.2021 року на суму 35 280,00 грн.; платіжна інструкція № 80501 від 02.06.2021 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 82177 від 06.07.2021 року на суму 35 280,00 грн.; платіжна інструкція № 83679 від 05.08.2021 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 85197 від 10.09.2021 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 86959 від 20.10.2021 року на суму 35 280,00 грн.; платіжна інструкція № 88246 від 16.11.2021 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 89293 від 14.12.2021 року на суму 35 280,00 грн.; платіжна інструкція № 90417 від 24.01.2022 року на суму 36 456,00 грн.; платіжна інструкція № 325 від 06.02.2023 року на суму 49 104,00 грн.; платіжна інструкція № 326 від 06.02.2023 року на суму 44 352,00 грн.
Загальна сума по господарським операціям із взаємовідносин ТОВ «Укравтозапчастина» з ПП «АРМІРА» становить 998040 грн.
В бухгалтерському обліку вищезазначені операції відображені наступними проводками: Д-т 93 «Витрати на збут» Кр-т 3771 на суму 447339,99 грн. Д-т 94 «Інші витрати » Кр-т 3771 на суму 384360 грн. Д-т 6442 «Податковий кредит непідтверджений» Кр-т 3771 на суму 166340,01 грн.; Д-т 3771 К-т 311 «Рахунки в банках» на суму 998040 грн.
Також, після припинення надання послуг з охорони між ТОВ «Укравтозапчастина» та ПП «АРМІРА» укладено угоду від 28.02.2022 року про припинення зобов`язань за договором про надання послуг із охорони №СБ-045 від 11.07.2019 року та акт зняття постів від 28.02.2022 року.
Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «ЕКСПЕРТ АВТО ПЛЮС» (нинішня назва ТОВ «АПОЛОН ІВЕНТ» код ЄДРПОУ 38912037) колегією суддів встановлено таке.
ТОВ «Укравтозапчастина» придбало у ТОВ «ЕКСПЕРТ АВТО ПЛЮС» автозапчастини для власного використання ремонту вантажного автомобіля згідно видаткових накладних: видаткова накладна № 474 від 02.07.2019 року на суму 864,00 грн.; видаткова накладна № 519 від 16.07.2019 року на суму 288,00 грн.; видаткова накладна № 520 від 16.07.2019 року на суму 3 240,00 грн.; видаткова накладна № 623 від 09.12.2019 року на суму 5 040,00 грн.
За придбаний товар ТОВ «Укравтозапчастина» сплатило суму коштів ТОВ «ЕКСПЕРТ АВТО ПЛЮС» згідно платіжних доручень: платіжна інструкція № 34118 від 02.07.2019 року на суму 864,00 грн.; платіжна інструкція № 35116 від 16.07.2019 року на суму 3 240,00 грн.; платіжна інструкція № 35111 від 16.07.2019 на суму 288,00 грн.; платіжна інструкція № 46467 від 09.12.2019   року на суму 5 040,00 грн.
За результатами отриманих товарів позивачем було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: податкова накладна № 50 від 16.07.2019 року на суму 288,00 грн.; податкова накладна № 5 від 02.07.2019 року на суму 864,00 грн.; податкова накладна № 51 від 16.07.2019 року на суму 3 240,00 грн.; податкова накладна № 26 від 09.12.2019 на суму 5 040,00 грн.
Загальна сума по господарським операціям із взаємовідносин ТОВ «Укравтозапчастина» ТОВ «АПОЛОН ІВЕНТ» (ТОВ «ЕКСПЕРТ АВТО ПЛЮС») (код ЄДРПОУ 38912037) становить 9432 грн.
В бухгалтерському обліку вищезазначені операції відображені наступними проводками: Д-т 207 Кр-т 3771 на суму 9432 грн. Д-т 6442 «Податковий кредит непідтверджений» Кр-т 3771 на суму 1622 грн.; Д-т 3771 К-т 311 «Рахунки в банках» на суму 9432 грн.
Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «АЛІР» (нинішня назва ТОВ «ТРЕМБЛ» код ЄДРПОУ 38361395) колегією суддів встановлено таке.
ТОВ «Укравтозапчастина» придбало у ТОВ «АЛІР» круги відрізні в асортименті для подальшого перепродажу згідно видаткових накладних: видаткова накладна № РН-2796 від 01.11.2017 року на суму 8 449,92 грн.; видаткова накладна № РН-3072 від 29.11.2017 року на суму 7 297,92 грн.; видаткова накладна № РН-3496 від 17.01.2018 року на суму 3 375,36 грн.; видаткова накладна № РН-135 від 29.01.2018 року на суму 12 764,16 грн.; видаткова накладна № РН-150 від 15.02.2018 року на суму 11 178,00 грн.; видаткова накладна № РН-3879 від 01.03.2018 року на суму 11 543,04 грн.; видаткова накладна № РН-4176 від 02.04.2018 року на суму 8 760,00 грн.; видаткова накладна № РН-4291 від 17.04.2018 року на суму 10 060,32 грн.; видаткова накладна № РН-4533 від 11.05.2018 року на суму 10 315,62 грн.; видаткова накладна № РН-4554 від 14.05.2018 року на суму 2 284,86 грн.; видаткова накладна № РН-4825 від 06.06.2018 року на суму 5 252,16 грн.; видаткова накладна № РН-5110 від 05.07.2018 року   на суму 11 965,44 грн.; видаткова накладна № РН-612 від 18.07.2018 року на суму 3 679,68 грн.; видаткова накладна № РН-779 від 02.08.2018 року на суму 21 027,84 грн.; видаткова накладна № РН-1224 від 13.09.2018 року на суму 8 790,24 грн.; видаткова накладна № РН-1229 від 13.09.2018   року на суму 55,49 грн.; видаткова накладна № РН-1223 від 14.09.2018 року на суму 1 665,11 грн.; видаткова накладна № РН-1558 від 11.10.2018 року на суму 5 917,44 грн.; видаткова накладна № РН-1948 від 16.11.2018 року на суму 7 157,28 грн.; видаткова накладна № РН-245 від 14.01.2019 року на суму 7 908,48 грн.; видаткова накладна № РН-310 від 04.02.2019 року на суму 12 656,16 грн.; видаткова накладна № РН-348 від 26.02.2019 року на суму 13 638,96 грн.; видаткова накладна № РН-356 від 04.04.2019 року на суму 15 851,52 грн.; видаткова накладна № РН-401 від 18.06.2019 року на суму 11 473,92 грн.; видаткова накладна № РН-4825 від 19.07.2019 року на суму 13 455,36 грн.; видаткова накладна № РН-505 від 02.08.2019 року на суму 18 921,60 грн.; видаткова накладна № РН-648 від 08.11.2019 на суму 9 671,04 грн.; видаткова накладна № РН-589 від 11.11.2019   року на суму 9 187,20 грн.; видаткова накладна № РН-675 від 14.11.2019 на суму 6 252,55 грн.; видаткова накладна № РН-79 від 21.01.2020 року на суму 9 671,04 грн.; видаткова накладна № РН-119 від 04.02.2020 року на суму 11 600,16 грн.; видаткова накладна № РН-138 від 02.03.2020 року на суму 14 659,20 грн.; видаткова накладна № РН-154 від 03.04.2020 року на суму 11 039,04 грн.; видаткова накладна № РН-161 від 06.04.2020 року на суму 1 806,00 грн.
За придбаний товар ТОВ «Укравтозапчастина» сплатило суму коштів ТОВ «АЛІР» згідно платіжних доручень: платіжна інструкція № від 01.11.2017 року на суму 15 747,84 грн.; платіжна інструкція № від 01.01.2018 року на суму 16 139,52 грн.; платіжна інструкція № 1054 від 26.02.2018 року на суму 11 178,00 грн.; платіжна інструкція № 1055 від 26.02.2018 року на суму 11 543,04 грн.; платіжна інструкція № 1274 від 02.04.2018 року на суму 10 060,32 грн; платіжна інструкція № 1275 від 02.04.2018 року на суму 8 760,00 грн.; платіжна інструкція № 3348 від 08.05.2018 року на суму 12 600,48 грн.; платіжна інструкція № 5619 від 06.06.2018 року на суму 5 252,16 грн.; платіжна інструкція № 7999 від 05.07.2018 року на суму 11 965,44 грн.; платіжна інструкція № 9043 від 18.07.2018 року на суму 3 679,68 грн.; платіжна інструкція № 10368 від 01.08.2018 року на суму 21 027,84 грн.; платіжна інструкція № 13519 від 13.09.2018 року на суму 8 790,24 грн.; платіжна інструкція № 13520 від 13.09.2018 року на суму 1 665,11 грн.; платіжна інструкція № 14233 від 21.09.2018 року на суму 55,49 грн.; платіжна інструкція № 15618 від 11.10.2018 року на суму 5 917,44 грн.; платіжна інструкція № 18493 від 16.11.2018 року на суму 7 157,28 грн.; платіжна інструкція № 22177 від 14.01.2019 року на суму 7 908,48 грн.; платіжна інструкція № 23510 від 04.02.2019 року на суму 12 656,16 грн.; платіжна інструкція № 25254 від 26.02.2019 року на суму 13 638,96 грн.; платіжна інструкція № 27688 від 04.04.2019 року на суму 15 851,52 грн.; платіжна інструкція № 33174 від 18.06.2019 року на суму 11 473,92 грн.; платіжна інструкція № 35452 від 19.07.2019 року на суму 9 155,36 грн.; платіжна інструкція № 36089 від 26.07.2019 року на суму 4 300,00 грн.; платіжна інструкція № 36654 від 02.08.2019 року на суму 18 921,60 грн.; платіжна інструкція № 41760 від 11.10.2019 року на суму 5 700,00 грн.; платіжна інструкція № 42177 від 17.10.2019 року на суму 3 487,20 грн.; платіжна інструкція № 44085 від 08.11.2019 року на суму 5 000,00 грн.; платіжна інструкція № 44169 від 11.11.2019 року на суму 4 671,04 грн.; платіжна інструкція № 44858 від 20.11.2019 на суму 3 000,00 грн.; платіжна інструкція № 45347 від 26.11.2019 року на суму 3 252,58 грн.; платіжна інструкція № 49038 від 21.01.2020 року на суму 4 671,04 грн.; платіжна інструкція № 49495 від 28.01.2020 року на суму 5 000,00 грн.; платіжна інструкція № 51275 від 25.02.2020 року на суму 11 600,16 грн.; платіжна інструкція № 52819 від 17.03.2020 року на суму 4 659,20 грн.; платіжна інструкція № 53232 від 19.03.2020 року на суму 4 000,00 грн.; платіжна інструкція № 53358 від 20.03.2020 року на суму 6 000,00 грн.; платіжна інструкція № 55944 від 04.05.2020 року на суму 1 806,00 грн.; платіжна інструкція № 55945 від 04.05.2020 року на суму 1 839,04 грн.; платіжна інструкція № 56158 від 07.05.2020 року на суму 4 900,00 грн.; платіжна інструкція № 56379 від 12.05.2020 року на суму 2 300,00 грн.; платіжна інструкція № 56571 від 14.05.2020 року на суму 2 000,00 грн.
За результатами отриманих товарів позивачем було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: податкова накладна № 2962 від 29.11.2017 року на суму 7 297,92 грн.; податкова накладна № 2691 від 01.11.2017 року на суму 8 449,92 грн.; податкова накладна № 2642 від 25.11.2019 року на суму 56 514,24 грн.; податкова накладна № 94 від 16.01.2018 року на суму 3 375,36 грн.; податкова накладна № 212 від 29.01.2018 року на суму 12 764,16 грн.; податкова накладна № 409 від 15.02.2018 року на суму 11 178,00 грн.; податкова накладна № 490 від 26.02.2018 року на суму 11 543,04 грн.; податкова накладна № 780 від 02.04.2018 року на суму 8 760,00 грн.; податкова накладна № 886 від 12.04.2018 року на суму 10 060,32 грн.; податкова накладна № 1122 від 08.05.2018 року на суму 12 600,48 грн.; податкова накладна № 1417 від 06.06.2018 року на суму 5 252,16 грн.; податкова накладна № 1695 від 05.07.2018 року на суму 11 965,44 грн.; податкова накладна № 1818 від 18.07.2018 року на суму 3 679,68 грн.; податкова накладна № 1979 від 02.08.2018 року на суму 21 027,84 грн.; податкова накладна № 2408 від 13.09.2018 року на суму 8 790,24 грн.; податкова накладна № 2417 від 13.09.2018 на суму 55,49 грн.; податкова накладна № 2416 від 13.09.2018 року на суму 1 665,11 грн.; податкова накладна № 2740 від 11.10.2018 року на суму 5 917,44 грн.; податкова накладна № 3124 від 16.11.2018 року на суму 7 157,28 грн.; податкова накладна № 53 від 14.01.2019 року на суму 7 908,48 грн.; податкова накладна № 287 від 04.02.2019 року на суму 12 656,16 грн.; податкова накладна № 531 від 26.02.2019 року на суму 13 638,96 грн.; податкова накладна № 950 від 04.04.2019 року на суму 15 851,52 грн.; податкова накладна № 1709 від 18.06.2019 року на суму 11 473,92 грн.; податкова накладна № 2064 від 19.07.2019 року на суму 13 455,36 грн.; податкова накладна № 2212 від 02.08.2019 року на суму 18 921,60 грн.; податкова накладна № 2962 від 11.10.2019 року на суму 9 187,20 грн.; податкова накладна № 3291 від 14.11.2019 року на суму 6 252,55 грн.; податкова накладна № 3234 від 08.11.2019 року на суму 9 671,04 грн.; податкова накладна № 283 від 04.02.2020 року на суму 11 600,16 грн.; податкова накладна № 152 від 21.01.2020 року на суму 9 671,04 грн.; податкова накладна № 537 від 02.03.2020 року на суму 14 659,20 грн.; податкова накладна № 853 від 03.04.2020 року на суму 11 039,04 грн.; податкова накладна № 870 від 06.04.2020 року на суму 1 806,00 грн.
Загальна сума по господарським операціям із взаємовідносин ТОВ «Укравтозапчастина» з ТОВ «ТРЕМБЛ» ( колишня назва ТОВ «АЛІР» код ЕДРПОУ 38361395) становить 319332,14 грн.
В бухгалтерському обліку вищезазначені операції відображені наступними проводками: Д-т 28 «Товари» Кр-т 63 на суму 266110,15 грн. Д-т 6442 «Податковий кредит непідтверджений» Кр-т 63 на суму 53222,03 грн.; Д-т 3771 К-т 311 «Рахунки в банках» на суму 319332,14 грн.
Оцінюючи висновки податкового органу щодо нереальності господарських операцій, колегія суддів приймає до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18.06.2021 року у справі № 320/7061/19, згідно з якою порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, не встановлення фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Також, Верховний Суд у постанові від 21.01.2021 року по справі №804/959/16 зазначив, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Позивачем було надано до суду оформлені відповідно до вимог чинного податкового законодавства первинні документи (копії договору та додаткових угод до такого договору, документи на підтвердження здійснення оплати по договору, акт приймання-передачі обладнання), які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій.
В свою чергу, контролюючим органом не було доведено та надано суду належних доказів відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП» ПП «АМІРА», ТОВ «АПОЛОН ІНВЕСТ», ТОВ «ТРЕМБЛ».
На думку колегії суддів, надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують, що господарська операція, яка є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулась.
Так, рух активів при здійсненні вказаної операції підтверджується документами про оплату, укладеним договором, актом приймання-передачі обладнання, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та досліджені судом.
Зазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу статей 198, 201 ПК України, частини другої статті 9 Закону №996-ХІV, пункту 2.3 Положення №88 спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Крім того, колегія суддів зазначає, що податковий орган в акті перевірки не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, банківські виписки), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.
При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних видно, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року у справах № 826/11879/13-а, № 825/3419/14.
Стосовно рішень комісії від 06.04.2020 року №50706 про відповідність ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП», від 05.05.2020 року №32824 про відповідність ПП «АРМІРА», від 17.04.2020 року №53289 про відповідність ТОВ «АПОЛОН ІНВЕСТ», від 23.09.2021 року №32824 про відповідність ТОВ «ТРЕМБ» критеріям ризиковості, колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 року в адміністративній справі №340/2817/20, що набрало законної сили 12.01.2021 року, позовні вимоги приватного підприємства «АРМІРА» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 05 травня 2020 року № 32824.
Також, як встановлено матеріалами справи, господарські операції між ТОВ «Укравтозапчастина» та ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП», ТОВ «АПОЛОН ІНВЕСТ», ТОВ «ТРЕМБ» за відповідними договорами відбулися у період листопад 2017 року - квітень 2020 року. Податкові накладні, складені за наслідками даних господарських операцій, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних до моменту прийняття рішення про відповідність платника податку контрагентів позивача ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП», ТОВ «АПОЛОН ІНВЕСТ», ТОВ «ТРЕМБ» критеріям ризиковості платника податків.
Таким чином, рішення про відповідність платника податку ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП», ТОВ «АПОЛОН ІНВЕСТ», ТОВ «ТРЕМБ» критеріям ризиковості прийняте вже після поставки товару, не має зворотної сили та ніяк не впливає на взаємовідносини з позивачем.
З цього приводу Верховним Судом зазначено: «Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість може бути підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, які складаються такими платниками в подальшому, проте не позбавляє правового значення вже зареєстрованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та не може бути єдиним і достатнім доказом фіктивного характеру здійснених господарських операцій» (постанова від 23.05.2024 року у справі № 440/1401/23).
Щодо факту віднесення окремих контрагентів-постачальників позивача до категорії «ризикових» відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11.12.2019 року №1165, судами було зазначено, що такий Порядок врегульовує виключно правовідносини, які виникають між податковим органом та платником податку на додану вартість. При цьому, єдиним правовим наслідком визнання платника податку «ризиковим» є виникнення у податкового органу права зупинити реєстрацію податкової накладної платника ПДВ, визнаного «ризиковим», жодних інших правових наслідків податковим законодавством не передбачено. Відтак, суди дійшли висновку, що перебування платника в статусі «ризикового» чи позбавлення даного статусу не може беззаперечно свідчити про реальність чи нереальність вчинених таким платником податків господарських операцій (постанова Верховного Суду від 13.11.2024 року у справі №160/31872/23).
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Тобто, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.
Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного Суду від 27.05.2021 року у справі №820/6980/14 та від 12.03.2019 року у справі №804/9057/13-а.
Тож, допущені контрагентом порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідальність щодо нього та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.
Колегія суддів звертає увагу на те, що принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України. Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів.
Відповідно до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.
Аналогічну правову позицію підтримано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24.01.2018 року у справі №824/942/13, від 14.03.2018 року у справі №803/1198/16.
Більш того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17.04.2018 року у справі №826/14549/15, від 06.02.2018 року у справі №816/166/15-а, від 13.08.2020 року у справі №520/4829/19, від 21.10.2020 року у справі №140/1845/19 та від 19.11.2021 року у справі №160/6707/20, згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Так само не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання взятих на себе зобов`язань посилання податкового органу на відсутність достатньої кількості штатних одиниць, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 826/16601/18.
При цьому, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на спростування реальності господарської операції, зокрема, не долучено до матеріалів перевірки жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду відносно контрагента позивача, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення спірної операції за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) позивача та наміру одержати економічний ефект.
Разом з тим, зазначені обставини, які фактично носять характер припущень з боку контролюючого органу, недостатні, щоб стверджувати про нереальність господарської операції між позивачем та його контрагентом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 року у справі №814/1439/17.
Відповідно до матеріалів справи, на момент здійснення господарської операції із позивачем, ТОВ «ВОЛЬТАМ ГРУП», ПП «АРМІРА», ТОВ «АПОЛОН ІНВЕСТ», ТОВ «ТРЕМБ» були зареєстровані як юридичної особи, перебували на обліку у відповідних територіальних ДПІ, володіли спеціальною податковою правосуб`єктністю (зокрема, станом на день складання податкової накладної був платником ПДВ), яка, у тому числі, надавала право за рахунок проведеної операції формувати його покупцю податковий кредит.
У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що на підтвердження фактичного здійснення господарської операції позивачем надано належно оформлені первинні документи та інші документи, складені в межах вчиненої господарської операції, які в сукупності свідчать про беззаперечний факт реального вчинення господарської операції та використання придбаного товару в межах господарської діяльності позивача, що є підставою для формування платником податкового обліку.
З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені обставини справи та чинні положення законодавства, з метою ефективного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 23 жовтня 2024 року № 01209730701.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд
                                             П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                                      Коротких А.Ю.

Судді:                                                                                          Сорочка Є.О.

                                                                                                    Чаку Є.В.

          Повний текст виготовлено: 08 жовтня 2025 року.