Рівненський апеляційний суд
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       28 жовтня 2025 року                                          м. Рівне

Справа № 561/954/25
Провадження № 33/4815/877/25

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: секретаря судового засідання – Супрунюк К.Р.,
захисника – Сидоренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сидоренка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2025 року о 02:12 год. в с-щі Зарічне на вул. Центральна, 78, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест «Драгер» 6810 ARBH0624, що підтверджується тестом 3844 від 20 липня 2025 року. Результат огляду становить 1,45 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху. Своїми діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В поданій апеляційній скарзі захисник Сидоренко В.В. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи. Досліджені судом документи та відеозаписи не були проаналізовані з точки зору їх допустимості, належності та достовірності, а окремі докази взагалі залишилися без жодної оцінки. Суд обмежився формальним посиланням на протокол про адміністративне правопорушення, не перевіривши обставини його складання та достовірність відображених у ньому даних. Вважає, що суддя допустив спрощений і формальний підхід до розгляду справи, не встановивши фактичних обставин події та не дослідивши належним чином матеріали справи. Суд не з`ясував, чи існують об`єктивні докази вини ОСОБА_1 , не навів мотивів відхилення доводів захисту, що суперечить вимогам статей 283, 284 КУпАП і свідчить про порушення принципів змагальності та справедливого судового розгляду.
В доповненні до поданої апеляційної скарги захисник Сидоренко В.В. зазначає, що в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була законна підстава для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .. Вказує, що з відеозапису подій за участі ОСОБА_1 вбачається, що поліцейські не встановлювали в нього ознак сп`яніння. Доводить, що з наявного чеку з Аlkotest 6810 вбачається, що його останнє калібрування відбувалось ще у листопаді 2024 року, а тому відповідно 6 місяців гарантійного терміну спливли ще наприкінці травня поточного року, а тому з наявних матеріалів справи, які є в розпорядженні суду, можна зробити висновок, що працівниками поліції використано технічний прилад з порушеним терміном його коректної експлуатації.
Заслухавши доводи захисника Сидоренка В.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Приписами статей 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу суддя місцевого суду дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.
Так, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння при встановлених судом обставинах підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду позитивний 1,45 ‰ (а.с.4);
- результатом тесту від 20.07.2025 року, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,45 ‰ (а.с.1); 
- відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмова від проходження такого огляду у медичному закладі, а також визнання ОСОБА_1 факту вживання алкогольних напоїв (файл 21513, час 01:30).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було.
Доводи апеляційної скарги захисника Сидоренка В.В. про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що зупинка автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , була здійснена працівниками поліції під час дії комендантської години.
Суд також критично відноситься до доводів апеляційної скарги про нібито використання працівниками поліції технічного приладу «Drager Alcotest 6810» із порушеним терміном його коректної експлуатації.
Згідно з наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, яким затверджено міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» міжповірочний інтервал становить один рік.
З результату огляду за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» вбачається, що остання державна повірка вказаного газоаналізатора відбулася 28 листопада 2024 року. Тобто, газоаналізатор «Alcotest 6810», був дозволений для проведення освідування на території України станом на 20 липня 2025 року.
Таким чином, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено із застосуванням справного та повіреного приладу, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та, відповідно, відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи. Зокрема, з відеозапису працівників поліції під час спілкування з ОСОБА_1 вбачається, що останній сам визнав факт вживання алкогольних напоїв (файл 21513, час 01:30).
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП. На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника – адвоката Сидоренка В.В. – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович