ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2025 року
м. Київ
справа № 308/17585/23 
провадження № 61-17344св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - Верховний Суд): головуючого - Крата В. І., суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. (суддя-доповідач),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства «євробус а.с.» (eurobus a.s.) (далі - АТ «євробус а.с.»), в інтересах якого діє адвокат Мартиневич Юрій Олександрович, 
на постанову Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Джуги С. Д., Собослоя Г. Г. 
у справі за клопотанням АТ «євробус а.с.» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,
ухвалив постанову про таке:
І. Короткий зміст клопотання
1.           У жовтні 2023 року АТ «євробус а.с.» звернулося до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. 
2.           Клопотання обґрунтоване тим, що:
-                  АТ «євробус а.с.» як юридична особа-резидент Словацької Республіки, що зареєстрована у встановленому порядку 01 січня 2002 року, уклало 16 березня 2018 року договір № 01 про надання агентських послуг із громадянином України ОСОБА_1 (далі - договір);
-                  згідно з умовами договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання продавати квитки на автомобільний транспорт АТ «євробус а.с.» третім особам (пасажирам) (пункт 1.1) та перераховувати кошти від продажу квитків у безготівковій формі на розрахунковий рахунок АТ «євробус а.с.» (пункт 3.6);
-                  оскільки ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань в частині                               пункту 3.6 договору, АТ «євробус а.с.» із дотриманням пункту 5.7 договору 02 березня 2020 року звернулося до Районного суду м. Гуменне про стягнення коштів;
-                  рішенням Районного суду м. Гуменне від 05 жовтня 2020 року у справі № 7Сb/26/2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «євробус а.с.» 55 160,94 євро;
-                  ухвалою цього ж суду від 05 лютого 2021 року у справі № 17Cb/26/2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «євробус а.с.» судові витрати в сумі 4 396,28 євро.
3.           Враховуючи викладене, АТ «євробус а.с.» просило суд визнати і надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Районного суду м. Гуменне від 05 жовтня 2020 року та ухвали від 05 лютого 2021 року у справі № 17Cb/26/2020.
ІІ. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
4.           Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року клопотання АТ «євробус а.с.» задоволено. Визнано і надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Районного суду м. Гуменне від 05 жовтня 2020 року та ухвали від 05 лютого 2021 року у справі № 17Cb/26/2020, якими стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «євробус а.с.» 55 160,94 євро заборгованості та 4 396,28 євро судових витрат, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали становить 2 324 354,14 грн заборгованості та 185 252, 205 грн судових витрат.
5.           Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, зазначене рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якого воно ухвалене, набрало законної сили, підстав для відмови у задоволенні клопотання, передбачених статтею 468 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), не встановлено, а тому рішення іноземного суду підлягає примусовому виконанню на території України.
6.           Врахувавши, що в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд першої інстанції відповідно до частини восьмої статті 467 ЦПК визначив її в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.
ІІІ. Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
7.           Постановою Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання АТ «євробус а.с.»про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду Словацької Республіки відмовлено.
8.           Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні клопотання суд апеляційної інстанції виходив з таких мотивів:
-                  повідомлення ОСОБА_1 було надіслано судом 23 липня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , однак за 2 дні до моменту надіслання повідомлення (21 липня 2020 року) його адреса була змінена на АДРЕСА_2 , що підтверджується посвідкою на проживання;
-                   ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся за правилами повідомлення юридичної особи, хоча він є фізичною особою-підприємцем. Інформації про повідомлення ОСОБА_1 на офіційній дошці оголошень суду та на веб-сайті компетентного суду немає;
-                  у період часу з моменту пред`явлення позову до іноземного суду та до ухвалення рішення ОСОБА_1 перебував на території України за адресою його постійного місця проживання;
-                  у справі відсутні належні й допустимі докази, що ОСОБА_1 був належним чином і вчасно повідомлений про дату, час і місце судових засідань, призначених на 05 жовтня 2020 року та 05 лютого 2021 року;
-                  безумовною підставою відмови у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду є той випадок, коли відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому представнику не було своєчасно і належним чином вручено виклик до суду, оскільки жодна особа не може бути позбавлена доступу до суду та права бути заслуханою під час розгляду справи;
-                   ОСОБА_1 був позбавлений можливості взяти участь в судовому процесі через те, що його не було належним чином та вчасно повідомлено про розгляд справи.
ІV. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
9.           У касаційній скарзі представник АТ «євробус а.с.» - адвокат Мартиневич Ю. О.просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
10.        Касаційна скарга містить таке обґрунтування:
-                  із врахуванням вимог статті 466 ЦПК та статей 53-55 Договору між Союзом Радянських Соціалістичних Республік та Чехословацькою Соціалістичною Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1982 року АТ «євробус а.с.»надало усі передбачені законодавством документи, зокрема, докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (додаток 8 до клопотання), і документи, що визначають, в якій частині та з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (додатки 9-10 до клопотання);
-                   ОСОБА_1 не заперечує факту невиконання своїх зобов`язань за договором;
-                  посилання апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 про розгляд справи був повідомлений неналежним чином, оскільки він є фізичною особою-підприємцем, а не юридичною особою, є безпідставними, оскільки фізична особа-підприємець є суб`єктом господарювання і саме тому прирівняна до юридичної особи та повідомляється у такому порядку як визначив Районний суд м. Гуменне, що цілком відповідає чинному законодавству та міжнародним нормам права;
-                  суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а також відступив від практики Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 461/8156/17.
V. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
11.        01 квітня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ламбрух О. С. подав до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, обґрунтовуючи таким:
-                  суд апеляційної інстанції правильно встановив, що договір з ОСОБА_1 був укладений саме як з незалежним суб`єктом господарювання - фізичною особою;
-                  у спірних правовідносинах ОСОБА_1 не є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 06 грудня 2017 року;
-                   ОСОБА_1 мав дозвіл на тимчасове перебування у Словаччині з 21 липня 2020 року по 21 липня 2023 року в цілях ведення господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується посвідкою на проживання;
-                  Районний суд м. Гуменне, ухвалюючи рішення, у порушення вимог                              § 116 Цивільного процесуального кодексу Словаччини (Закону № 160/2015)                    (далі - ЦПК Словаччини) не вжив всіх необхідних заходів з метою належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи ні за відомою адресою його постійного місця проживання в Україні ( АДРЕСА_3 ), а ні за відомою адресою місця здійснення підприємницької діяльності ( АДРЕСА_2 ), яка була дійсна, починаючи з 21 липня 2020 року;
-                  AT «євробус а.с.» не надало належних і допустимих доказів на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_1 про судові засідання, в яких Районний суд м. Гуменне 05 жовтня 2020 року ухвалив рішення та 05 лютого 2021 року постановив ухвалу про стягнення судових витрат;
-                  Верховний Суд у справі № 461/8156/17 дійшов висновку, що при розгляді справи щодо визнання та виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародної угоди, визначальним є документ, який підтверджує, що сторона, відносно якої винесено рішення і яка не брала участі у розгляді справи, отримала виклик у судове засідання своєчасно і належним чином;
-                  апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості взяти участь в судовому процесі через те, що його не було належним чином та вчасно повідомлено про розгляд справи, у зв`язку з чим суд обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішень іноземного суду.
VІ. Рух справи у суді касаційної інстанції
12.        17 грудня 2024 року представник AT «євробус а.с.» звернувся з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції. 
13.        Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху.
14.        Ухвалою Верховного Суду від 21березня 2025 року відкрито касаційне провадження.
15.        Матеріали справи надійшли до Верховного Суду 14 квітня 2025 року.
16.        Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2025 року справу призначено до судового розгляду.
VІІ. Фактичні обставини, встановлені судами
17.        АТ «євробус а.с.» як юридична особа-резидент Словацької Республіки, що зареєстрована у встановленому порядку 01 січня 2002 року, уклало 16 березня 2018 року договір № 01 про надання агентських послуг із громадянином України ОСОБА_1 , що діяв як незалежний суб`єкт господарювання - фізична особа, зареєстрований відповідно до законодавства Словацької Республіки.
18.        Згідно з умовами договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання продавати квитки на автомобільний транспорт АТ «євробус а.с.» пасажирам та перераховувати кошти від продажу цих квитків в безготівковій формі на розрахунковий рахунок АТ «євробус а.с.».
19.        Оскільки ОСОБА_1 не виконав своїх зобов`язань в частині пункту 3.6 договору (щодо перерахування коштів від продажу квитків), АТ «євробус а.с.» відповідно до пункту 5.7 договору (щодо обрання сторонами у разі спору законодавства Словацької Республіки) звернулося до Районного суду м. Гуменне із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
20.        Рішенням Районного суду м. Гуменне від 05 жовтня 2020 року у справі № 7Сb/26/2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «євробус а.с.» 55 160,94 євро. Рішення набрало законної сили 19 листопада 2020 року.
21.        Ухвалою цього ж суду від 05 лютого 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «євробус а.с.» судові витрати в сумі 4 396,28 євро. Ухвала набрала законної сили 16 березня 2021 року.
VІІІ. Позиція Верховного Суду
22.        Переглянувши оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в межах розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК), Верховний Суд зазначає таке.
23.        Визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом (пункт 10 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон від 23 червня 2005 року № 2709-ІV)).
24.        Відповідно до частини першої статті 81 Закону від 23 червня 2005 року № 2709-ІV в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
25.        Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України (стаття 82 Закону від 23 червня 2005 року № 2709-ІV).
26.        Предметом розгляду у цій справі є клопотання АТ «євробус а.с.», яке є юридичною особою-резидентом Словацької Республіки, про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення та ухвали Районного суду м. Гуменне про стягнення заборгованості і судових витрат з громадянина України ОСОБА_1 .
27.        Порядок визнання та звернення до виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню врегульовано главою 1 Розділу ІХ ЦПК.
28.        Частиною першою статті 462 ЦПК передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.
29.        Клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником) (частина перша статті 465 ЦПК).
30.        Згідно з частиною першою статті 467 ЦПК про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.
31.        Після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі його відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає дату, час і місце судового розгляду клопотання, про що сторони повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду (частина друга статті 467 ЦПК).
32.        За змістом частини шостої статті 467 ЦПК, розглянувши подані документи та вислухавши пояснення сторін, суд постановляє ухвалу про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання.
33.        Відповідно до частини першої статті 468 ЦПК клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, зокрема, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи (пункт 2 частини другої статті 468 ЦПК).
34.        Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що за наявності заперечення проти клопотання сторони, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, та яка була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи, суд відмовляє у задоволенні клопотання з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 468 ЦПК, за виключенням випадку, якщо інше передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (див. постанову Верховного Суду від 10 вересня 2025 року у справі № 523/10192/23).
35.        У цій справі суд першої інстанції, з`ясовуючи умови визнання та виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, виходив із того, що відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачені статтею 468 ЦПК.
36.        Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні клопотання, виходив з того, що ОСОБА_1 , стосовно якого ухвалене рішення іноземного суду, не був належним чином і своєчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, тому він не мав можливості взяти участь у судовому процесі.
37.        Разом з тим, апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_1 не скористався можливістю подання письмових заперечень проти поданого АТ «євробус а.с.» клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду протягом встановленого у частині першій статті 467 ЦПК строку, хоча про таке його право був обізнаний належним чином, що підтверджується його заявою, наявною у матеріалах справи (т. 1 а. с. 101).
38.        Оскільки суд відмовляє у задоволенні клопотання з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 468 ЦПК, за наявності заперечення проти клопотання сторони, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, та яка була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи (див. пункт 33), суд першої інстанції, розглянувши подані документи, правильно постановив ухвалу про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.
39.        Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, неправильно визначився із характером спірних правовідносин та особливостями застосування пункту 2 частини другої статті 468 ЦПК. Суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що процесуальний закон у разі неналежного повідомлення іноземним судом про розгляд справи надає особі, яка не брала участь у судовому процесі, можливість звернутися до суду, який розглядає клопотання, з відповідними запереченнями проти цього клопотання.
ІХ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
40.        Доводи касаційної скарги дають підстави вважати, що апеляційним судом порушено норми процесуального права.
41.        Відповідно до статті 413 ЦПК суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
42.        За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд дійшов висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції і залишення в силі ухвали суду першої інстанції, оскільки встановлено, що суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, яке відповідає закону.
Із цих підстав,
керуючись статтями 400, 402, 409, 413, 415, 416, 419 ЦПК, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.           Касаційну скаргу Акціонерного товариства «євробус а.с.» (eurobus a.s.), в інтересах якого діє адвокат Мартиневич Юрій Олександрович, задовольнити.
2.           Постанову Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року скасувати, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року залишити в силі.
3.           З моменту ухвалення постанови судом касаційної інстанції постанова Закарпатського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	В. І. Крат Д. А. Гудима  І. О. Дундар  Є. В. Краснощоков  П. І. Пархоменко