ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 675/1593/22
Провадження № 22-ц/820/1813/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар: Плінська І.П.,
 
за участю представника апелянта - адвоката Яворської В.М.,
 
представника відповідачки ОСОБА_1 – адвоката Підопригори Р.Б.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року (суддя Пашкевич Р.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на земельні ділянки, та припинення права власності на них,
 
в с т а н о в и в:
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи: Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на земельні ділянки, та припинення права власності на них.
Позовну заяву мотивовано тим, що позивач є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 як спадкоємець після смерті батька – ОСОБА_5 . В користуванні ОСОБА_5 перебувала земельна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,80 га. Вказаними земельними ділянками позивач продовжував користуватися з моменту відкриття спадщини. З метою оформлення своїх прав на зазначені земельні ділянки звернувся із відповідними заявами до Сахновецької сільської ради Ізяславського району, яка рішеннями №22 від 30.06.2021 надала дозвіл на розроблення проєкту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства та №26 від 30.06.2021 – на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Проте, рішеннями Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.12.2021, 20.01.2022, 24.01.2022 ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру щодо трьох земельних ділянок через їх перетин із земельними ділянками з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0022, 6822186600:03:001:0020 та 6822186600:03:001:0098, які належать відповідачам.
Вказані обставини порушують право позивача на завершення процедури приватизації земельних ділянок, які перебували у користуванні позивача, в тому числі і як спадкоємця ОСОБА_5 , який на підставі рішення №3 від 09 червня 1993 року 11 сесії 22 скликання Сахновецької сільської ради перебував в списку громадян на приватизацію землі площею 0,80 га.
Із урахуванням викладеного позивач, просив суд:
- скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0022 та 6822186600:03:001:0020 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на вказані земельні ділянки, припинивши її право власності на земельні ділянки;
- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6822186600:03:001:0098 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, припинивши його право власності на земельну ділянку.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2024 року залучено до участі у справі після смерті позивача ОСОБА_4 його правонаступника ОСОБА_2 .
Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції керувався тим, що позивач не надала належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували, що її право порушене відповідачами та потребує захисту.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 червня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката Підопригори Р.Б. про ухвалення додаткового рішення у справі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції протягом усього часу розгляду справи не проявляв безсторонності, безпідставно відмовив у витребуванні та долученні важливих доказів у справі, які позивач просив витребувати, спотворив покази експерта на користь відповідачки ОСОБА_1 , який чітко вказав що технічна документація від 2017 року, яку було сформовано на земельну ділянку відповідачки ОСОБА_1 відіграє важливу роль у проведенні експертизи, так як на такій чітко зафіксована накладка земельної ділянки ОСОБА_1 на земельну ділянку позивачки ОСОБА_2 . 
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні визнавав позов, не заперечував щодо внесення уточнень в реєстр, однак уже перед винесенням рішення у справі судом оголошено, що ОСОБА_3 заперечує проти задоволення позову.
На думку апелянта, наведеними у справі доказами встановлено дійсні обставини, із яких вбачається порушення законних прав та інтересів позивача відповідачами у справі у зв`язку із перетином належних їм земельних ділянок із земельними ділянками, які прагне приватизувати позивач. Зокрема, формування та реєстрація в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0022 та 6822186600:03:001:0020 та реєстрація права власності ОСОБА_1 на вказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав у тому числі за рахунок земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачки (на ній розташовані належні їй об`єкти нерухомого майна) порушує права апелянта як власника будівель, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та користувача земельної ділянки під вказаними будівлями, унеможливлює отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку. В порушення норм чинного законодавства суд першої інстанції проігнорував факт, що відповідачка ОСОБА_1 не надала суду жодних доказів на підтвердження збільшення площі земельної ділянки, а саме, на яких підставах розмір земельної ділянки ОСОБА_1 за останні роки збільшилася з 0,57 га до 0,59 га. Також апелянт просить звернути увагу, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначено обставини, які не відповідають дійсності, а саме, що долучені позивачем аудіо- та відеодокази носять абстрактний характер, в той час як на зазначених доказах чітко говориться про самозахват частини земельної ділянки позивача саме відповідачкою ОСОБА_1 .
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників у справі не надходило.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Яворська В.М. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Підопригора Р.Б. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.
Треті особи: Сахновецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судові повістки доставлено до електронних кабінетів.
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_5 , про підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.08.1999 року (а.с. 240-249, т. 1).
Відповідно до архівної довідки від 28.01.2022 №06-15/С-78/2022 в списку громадян на приватизацію земельних ділянок, що знаходяться в користуванні та під забудовою, що є додатком до протоколу одинадцятої сесії ХХІ скликання Сахновецької сільської ради народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області від 09.06.1993, під номером 205 значиться ОСОБА_5 (повністю не написано), передано у приватну власність 0,80 га, всього землі – 0,80. (а.с.14, т.1).
Із довідок Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №73 та №74 від 31.01.2022 вбачається, що відповідно до записів в погосподарській книзі №5 за 1996-2000 роки за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувалась земельна ділянка площею 0,80 га (а.с. 15, 16, т.1).
Відповідно до матеріалів технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_4 звернувся до Сахновецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, орієнтовною площею: одна ділянка – 0,30 га і інша ділянка – 0,40 га, а також із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Рішеннями №№22 та 26 ІХ сесії Сахновецької сільської ради VIII скликання від 30.06.2022 року вказані заяви задоволено (а.с. 24-131, т. 1).
Землевпорядною організацію на замовлення ОСОБА_4 виконано відповідні проєкти із землеустрою. Проте, рішеннями державних кадастрових реєстраторів №РВ-5300024642022 від 20.01.2022 №РВ-1202287022021 від 21.12.2021 та №РВ-0700017402022 від 24.01.2022 відмовлено у внесенні відомостей про сформовані за заявою ОСОБА_4 три земельні ділянки через їх перетин з сусідніми земельними ділянками, що мають кадастрові номери: 6822186600:03:001:0020, 6822186600:03:001:0022, 6822186600:03:001:0098. (а.с.20, 57, 99 т.1).
Відповідно до матеріалів технічної документації та поземельних книг земельні ділянки з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0020 (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства), 6822186600:03:001:0022 (цільове призначення: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), розташовані поруч (кадастрова зйомка, а.с. 38, т. 2) та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності відповідачці ОСОБА_1 (а.с. 138-228, т. 2)
Земельна ділянка з кадастровим номером 6822186600:03:001:0098 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №240145214 витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6812180082020 та матеріалами технічної документації (а.с. 5, 6, 8-41, т. 4).
Відповідно до висновку експерта №1055/023 від 15.03.2024 року, виготовленого за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, встановлено:
1. Надати однозначну відповідь на питання стосовно фактичних меж земельної ділянки, яка використовується ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на яку було надано рішенням Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 26 від 30.06.2021, немає можливості, оскільки за адресою АДРЕСА_1 позивачем ОСОБА_4 фактично використовується земельна ділянка загальною площею 0,6251 га, яка включає ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, без визначення чіткої межі між ділянками різного цільового призначення.
Крім того, в рішенні Сахновецької сільської ради № 26 від 30.06.2021 року не вказана конфігурація та площа земельної ділянки, щодо якої надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою.
2. Загальна площа земельних ділянок, які перебувають у фактичному користуванні позивача ОСОБА_4 (перша використовується таким для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , друга для ведення особистого селянського господарства біля зазначеного будинку та третя для ведення особистого селянського господарства на території Сахновецької сільської ради, с. Кропивна), складає 0,8849 га, в т.ч. площа ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства біля зазначеного будинку 0,6251 га та площа ділянки для особистого селянського господарства на території Сахновецької сільської ради – 0,2598 га, не збігається із площею земельних ділянок, яка зазначена у рішенні одинадцятої сесії ХХІ скликання Сахновецької сільської Ради народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області № 3 від 96.06.1993 «Про приватизацію земельних ділянок та земель, що знаходяться під забудовою», стосовно батька позивача ОСОБА_5 , згідно архівної довідки Архівного відділу № 2 Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області № 06-15/С-78/2022 від 28.01.2022 та складає 0,80 га, тобто перевищення площі (з врахуванням заокруглення) складає 0,08 га (800 кв.м).
3. Земельні ділянки з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0020 та 6822186600:03:001:0022 згідно діючої технічної документації із землеустрою, яка розроблена в 2021 році, не накладається на земельну ділянку, яка фактично перебуває у користуванні позивача ОСОБА_4 та використовується таким для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
4. Земельна ділянка із кадастровим номером 6822186600:03:001:0098, яка перебуває у власності відповідача ОСОБА_3 , накладається із земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні позивача ОСОБА_4 , якому надано дозвіл на виготовлення технічної документації згідно рішення Сахновецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області № 22 від 30.06.2021, а саме земельної ділянки (01.03) для ведення особистого селянського господарства у власність, орієнтованою площею: 1-ділянка 0,30 га, 2-ділянка 0,40 га, (площу земельної ділянки встановити проєктом), які знаходяться на території Сахновецької сільської ради, площа накладення становить 0,0120 га (120 кв.м), тобто близько 6% від площі ділянки ОСОБА_3 , та обмежена точками 1-2-3-4-1.
Водночас варто зазначити, що фактичні межі ділянки у користуванні ОСОБА_4 встановлені на основі країв наявної рослинності. Інших чітких рубежів чи межових знаків, які б посвідчували землекористування ОСОБА_4 при проведенні натурного огляду не виявлено.
5. В рамках проведення земельно-технічної експертизи межі несформованих земельних ділянок, інформація про які відсутня в Державному земельному кадастрі та якими користується ОСОБА_4 , враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на такі земельні ділянки, визначені на основі фактичних рубежів (стін будівель, лінійних та точкових споруд, країв однотипної рослинності, країв проїздів, виразних форм рельєфу), за якими по візуальних ознаках можливо однозначно встановити контури фактичного користування на момент проведення натурного огляду.
Водночас варто зазначити, що встановлення меж між сусідніми ділянками, всередині кварталів, так само як і встановлення в натурі межі земельної ділянки, не є предметом дослідження земельно-технічної експертизи та не заміняє розроблення та затвердження в установленому порядку землевпорядної документації. Метою проведення дослідження з визначення розташування фактичних меж (меж фактичного землекористування) є відображення (фіксування) фактичної ситуації на місцевості (станом на момент проведення натурного огляду), яка може відрізнятись від даних правовстановлюючих документів та документації із землеустрою (а.с. 2-47, т. 3).
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогах рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно з частиною першою статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок зі земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (пункт «г» частини першої статті 121 ЗК України).
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проєктів регулюються статтями 118, 186-1 ЗК України.
Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (частина шоста статті 186 ЗК України).
Відповідно до частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів і дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин )проєкти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом.
Відповідно до статті 55 вказаного Закону встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.
У разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом.
Відповідно до частини 1статті 21Закону України «Про Державний земельний кадастр» ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:
- на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;
- на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;
Частинами 14 та 15 вказаної статті Закону встановлено, що документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подаються державному кадастровому реєстратору разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.
Частиною 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, зокрема у разі знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Зі змісту наведених норм права, вбачається, що особа, яка має намір отримати у власність земельну ділянку в межах норм на безоплатну приватизацію, має звернутися із відповідною заявою до органу місцевого самоврядування та отримати від останнього дозвіл на розробку проєкту землеустрою. Перед внесенням відомостей про сформовану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, такий проєкт проходить перевірку на предмет відповідності вимогам діючого законодавства. Державний кадастровий реєстратор вправі відмовити заявнику в реєстрації земельної ділянки в реєстрі, у випадку розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 звернувся до Сахновецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, орієнтовною площею: одна ділянка – 0,30 га і інша ділянка – 0,40 га, а також із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Рішеннями №22 та 26 ІХ сесії Сахновецької сільської ради VIII скликання від 30.06.2022 року вказані заяви задоволено.
При зверненні до суду із позовом позивач зазначав, що неможливість реєстрації в Державному земельному кадастрі зазначених земельних ділянок та подальшого оформлення права власності на них порушує його право на приватизацію земельних ділянок у тих площах та конфігураціях, що фактично ним використовуються.
За висновком судової земельно-технічної експертизи, та з додатку № 1 до висновку експерта №1055/023 вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0020, 6822186600:03:001:0022 та належать на праві власності відповідачці ОСОБА_1 , не накладаються на земельну ділянку, яка фактично перебуває у користуванні позивача.
Зазначений висновок підтверджено в судовому засіданні поясненнями експерта ОСОБА_6 . Крім того, експертом в судовому засіданні дано пояснення, що висновок формувався ним на підставі актуальної технічної документації щодо земельних ділянок ОСОБА_1 станом на 2021 рік. 
Межі земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 не перетинають меж земельних ділянок, що фактично використовуються позивачем, та, крім того, проходять по лінії дерев`яної огорожі, яка частково наявна на межі земельних ділянок позивачки та відповідачки, призначених для обслуговування житлових будинків та господарських споруд. 
Накладення меж земельних ділянок, які мали бути зареєстровані державним кадастровим реєстратором за заявою ОСОБА_4 , площею 0,25 га та 0,40 га, на земельні ділянки з кадастровими номерами 6822186600:03:001:0020, 6822186600:03:001:0022, які належать на праві власності ОСОБА_1 відбулося лише внаслідок технічної помилки, встановлення відповідних поворотних точок координат земельних ділянок площею 0,25 га та 0,40 га при виготовленні землевпорядною організацію проєкту землеустрою.
Щодо земельної ділянки із кадастровим номером 6822186600:03:001:0098, то за висновком експертизи №1055/023, дана земельна ділянка, яка належить ОСОБА_3 , накладається із земельною ділянкою, яка перебуває у фактичному користуванні позивача.
Водночас, у висновку вказано, що фактичні межі ділянки, що перебуває в користуванні позивачки, встановлені експертом на основі країв наявної рослинності за відсутності інших чітких рубежів чи межових знаків. При цьому допитаний в судовому засіданні експерт вказав, що краї рослинності, за допомогою яких він встановив межі використання суміжних земельних ділянок, можуть з року в рік змінюватись внаслідок проведення сільськогосподарських робіт власниками (користувачами).
Таким чином, фактичні межі зазначених земельних ділянок не позначені межовими знаками та будь-якою постійною огорожею, не є чіткими та періодично можуть змінюватись, а тому підстав вважати, що накладення меж земельних ділянок, що використовуються позивачкою, та є у власності відповідача ОСОБА_3 , відбулося з вини останнього, в суду немає. 
Відповідно до доказів, які містяться в матеріалах справи позивач звертався до Сахновецької сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею: перша земельна ділянка орієнтовна площа 0,30 га, 2-га земельна ділянка орієнтовна площа - 0,40 га. Межових знаків на земельну ділянку на яку претендував позивач не було встановлено.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, позивачем не доведено порушення її права.
Твердження апелянта, що судом першої інстанції не повно та не об`єктивно встановлено обставини справи, а саме, не витребувано технічну документації щодо земельних ділянок, які на праві власності належать ОСОБА_1 , яка була виготовлена в 2017 році, не впливають на висновку суду, оскільки висновок експерта №1055/023 від 15.03.2024 року надався на підставі актуальної технічної документації станом на 2021 рік.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, що є підставою позову та яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити. 
Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд –
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 вересня 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

                                                                               Л.М. Грох

       О.І. Ярмолюк