Справа № 344/14025/25 
Провадження № 33/4808/685/25 
Категорія ч. 1 ст. 122-4 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Любчика С.Р., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Крупея С.Є. та потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: 
- за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень);
- за ст. 122-4 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 36 КУпАП накладено на  ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 31 липня 2025 року о 12 год. 50 хв. по вул. Бульвар Південний, 28 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo XC60» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, здійснюючи обгін, не переконався, що транспортний засіб, що рухається попереду увімкнув покажчик повороту та повідомив про зміну напрямку руху, не вибравши безпечного бокового інтервалу допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім цього, водій ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 13.1, 14.2.б, 2.10.а ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Зазначає, що суд не взяв до уваги його пояснення, вважаючи його суперечливим з підстав того, що він не міг почути та відчути удар, виходячи з пошкоджень транспортних засобів. Водночас суд не взяв до уваги те, що в керованому ним автомобілі пошкодження були мінімальними - відокремився молдинг. Ця обставина вказує на відсутність характерних поштовху та звуку, які відбуваються при зіткненні транспортних засобів. Він рухався до місця, де перебувала його дочка, щоби її забрати і відвезти в лікарню, де її матір перебувала у критичному для життя стані після хірургічної операції. Тому в тому, що він мав намір спочатку поїхати до дочки, а потім - в лікарню до дружини, жодних суперечностей немає. 
Наголошує, що посилання суду на письмове пояснення свідка ОСОБА_3 є неправомірним, оскільки безпосередньо суду вона пояснення не надавала і пояснення цього свідка є неінформативним як щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди загалом, так і щодо швидкості керованого ним автомобіля зокрема. 
Звертає увагу, що з пояснень потерпілої вбачається, що потерпіла до зіткнення взагалі не бачила його автомобіль, однак, безпідставно припустила, що він рухався зі швидкістю 70-80 км/год.
Зазначає, що головуючий наперед сформував свою думку щодо нього, яка була вочевидь упередженою, тому всі докази судом трактувалися виключно проти нього. При цьому суд некритично оцінив пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 , а також неправомірно взяв до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_3 . 
Наголошує, що він здійснював маневр об`їзду, а не обгону із дотриманням усіх необхідних вимог Правил дорожнього руху, а потерпіла ОСОБА_2 почала здійснювати маневр повороту ліворуч вже після початку виконання ним маневру об`їзду її нерухомого автомобіля. 
Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні дані, що він протягом одного року до 31 липня 2025 року притягувався до адміністративної відповідальності, а також, що раніше вчиняв кримінальне правопорушення. Суд першої інстанції, визнавши його винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124, 122-4 КУпАП, та обираючи йому вид адміністративного стягнення за наявності альтернативних, у вигляді позбавлення права транспортними засобами строком на один рік, не визнав вчинені ним порушення Правил дорожнього руху України грубими, та такими, що спричинили тяжкі наслідки, відповідно призначене стягнення у виді позбавлення права є необґрунтованим та невмотивованим.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, його захисник Любчика С.Р. якому роз`ясненні права, передбачені ст. 271 КУпАП, потерпіла ОСОБА_2 , якій роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП, і її представник адвокат Крупей С.Є., якому роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, мотиви апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Провадження щодо ОСОБА_1 складається з двох обвинувачень, що містяться в трьох протоколах про адміністративне правопорушення – від 04 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 411868 (а.с. 1) за ст. 122-4 КУпАП та від 04 серпня 2025 року серії ЕПР1 №411867 (а.с. 7) за ст. 124 КУпАП фактично об`єднаних суддею суду першої інстанції в одне провадження з присвоєнням номеру справи № 344/14025/25 та винесенням одного процесуального рішення суду - постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04 серпня 202року серії ЕПР1№ 411868 (а.с. 1) 31 липня 2025 року о 12 год. 50 хв. по вул. Бульвар Південний, 28 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo XC60» номерний знак НОМЕР_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, чим порушив п. 2.10 а ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п. 2.10 а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, в частині визнання винуватим за ст. 122-4 КУпАП апелянтом не надано.

Щодо обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП доходжу наступних висновків.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2025 року серії ЕПР1 №411867 (а.с. 7) 31 липня 2025 року о 12 год. 50 хв. по вул. Бульвар Південний, 28 в м. Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volvo XC60» номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та, здійснюючи обгін, не переконався, що транспортний засіб, що рухається попереду увімкнув покажчик повороту та повідомив про зміну напрямку руху, не вибравши безпечного бокового інтервалу допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3.б, 13.1, 14.2.б ПДР України за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
До протоколу поліцейськими долучено план-схему дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та інші документи.
Зі схеми місця ДТП, яка сталася 31 липня 2025 року о 12 год. 50 хв. по вул. Бульвар Південний, 28 в м. Івано-Франківськ (а.с. 2) вбачається ділянка дороги, на якій сталось ДТП, розташування транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 , дорожня обстановка, наявність пошкоджень.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 04 серпня 2025 року (а.с. 3) вбачається, що він здійснив екстрений обгін автомобіля марки «Volkswagen Passat», який здійснював маневр на ліво, чим зачепив правим переднім колесом свого автомобіля автомобіль Passat. Не зауваживши це продовжив рух далі не порушуючи більше жодних ПДР.
Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 31 липня 2025 року (а.с. 4) вбачається, що вона рухалась по вул. Південний Бульвар, зайняла крайню ліву полосу на поворот у двір. Переконавшись у безпечності маневру, завчасно ввімкнувши лівий поворот розпочала поворот. В цей момент в неї на великій швидкості в`їхав автомобіль марки «Volvo XC60» номерний знак НОМЕР_1 , як здійснив обгін на пішохідному переході, виїхав на зустрічну смугу руху і здійснив зіткнення з передньою частиною її автомобіля і одразу втік з місця пригоди, не зупинившись.
Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 31 липня 2025 року (а.с. 5) вбачається, що свідок вказує що аварія сталась колій водій автомобіля марки «Volkswagen Passat» перелаштовувався на смугу для здійснення повороту, водій автомобіля марки «Volvo XC60» на швидкості обганяв машини, виїхавши на зустрічну смугу і вдарив автомобіля марки «Volkswagen Passat» у ліве переднє крило, який повертав ліворуч. Після цього водія автомобіля марки «Volvo XC60» не зупинився та поїхав прямо по світлофорі та повернув ліворуч.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно із п. 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Пунктом 14.2.б ПДР передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
В матеріалах провадження містяться: протоколи, письмові пояснення, копії матеріалів ДТП, які підтверджують факт вчинення такого правопорушення саме ОСОБА_1 та поза розумним сумнівом доводять причетність ОСОБА_1 до вказаного адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2025 року серії ЕПР1 №411867 (а.с. 7).
Твердження апелянта про те, що посилання суду на письмове пояснення свідка ОСОБА_3 є неправомірним, оскільки безпосередньо суду вона пояснення не надавала і пояснення цього свідка є неінформативним не є слушним, оскільки вказані пояснення є інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення та містять відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справ докази та досліджує їх в своїй сукупності і вказані пояснення узгоджується з іншими доказами, якими доведено вину ОСОБА_1 .
Також не є слушним твердження апелянта про упередженість суду, оскільки суд при прийнятті рішення керувався наявними доказами по справі та нормами закону. Крім того під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Таким чином, доводи апелянта про недоведеність скоєння адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП не знайшли свого підтвердження.
Твердження апелянта про те, що він не відчув удар, оскільки пошкодження були мінімальними, спростовується характером пошкоджень транспортних засобів марки «Volkswagen Passat» номерний знак НОМЕР_2 та «Volvo XC60» номерний знак НОМЕР_1 і свідчать про те, що удар під час здійснення маневру був досить сильним і гучним, а тому ОСОБА_1  не міг його не почути.
Твердження апелянта про неспроможність пояснень потерпілої щодо перевищення ним швидкості не впливає на доведеність ним правил дорожнього руху.
Твердження апелянта про те, що він здійснював маневр об`їзду, а не обгону, оскільки потерпіла ОСОБА_2 почала здійснювати маневр повороту ліворуч вже після початку виконання ним маневру об`їзду її нерухомого автомобіля, спростовується наявними доказами по справі, зокрема план-схемою дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди та свідків, які підтверджують що потерпіла ОСОБА_2 зайнявши крайню ліву полосу здійснювала поворот ліворуч в момент ДТП.
Твердження апелянта про те, що суд невмотивовано обирав йому вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, не є слушним, оскільки суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених адміністративних правопорушень, а також відсутність критичного ставлення винного до вчиненого, дійшов до висновку, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП слід накласти саме таке адміністративне стягнення.
Вважаю такий висновок вмотивованим, тому що встановлене судом першої інстанції порушення правил дорожнього руху  ОСОБА_1 є грубим.
За результатами апеляційного розгляду, оцінивши встановлені обставини, проаналізувавши ухвалене судове рішення, врахувавши норми права, що підлягали застосуванню, доходжу висновку, що сукупність доказів, наявних у матеріалах розглянутих справ, свідчать про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції і закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, як про це наголошено в апеляційній скарзі.
Виходячи з наведеного, вважаю висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП законними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах.
З огляду на наведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло