Справа № 344/3535/24 
Провадження № 22-ц/4808/1158/25 
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А. 
Суддя-доповідач Бойчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
                       судді-доповідача        Бойчука І.В.,
                       суддів:                Пнівчук О.В., Томин О.О.,
                       секретаря                        Кузнєцова В.В.,
                       з участю                представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2024 року під головуванням судді Пастернак І.А. у м. Івано-Франківську,
в с т а н о в и в:
В лютому 2024 року АТ «Універсал Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», найменування якого змінено на АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 02/887к, за умовами якого вона отримала кридит у розмірі 70000 доларів США, з датою погашення 18.10.2026 року. Виконання умов кредитного договору позичальником забезпечено договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 .. Згідно вказаного договору предметом іпотеки є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 . 
В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк звертався до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Івано-Франківським міським судом 14 березня 2013 року у справі № 0907/12507/2012 прийнято рішення згідно якого на дану квартиру звернуто стягнення в рахунок погашення кредитної заборгованості. 
Івано-Франківським міським судом 12 листопада 2013 року у справі №344/7326/13 ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» - 72 391,64 дол. США, що еквівалентно 578 590 грн 18 коп. заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007. 
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» - 72 391,64 дол. США, що еквівалентно 578 590,18 грн заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. 
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» - по 1147 грн. витрат по оплаті судового збору з кожної.
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після смерті її залишилось нерухоме майно - двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності. Позивач 16.07.2014 отримав відповідь від Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори про те, що 14 липня 2014 року ОСОБА_5 (чоловік спадкодавця) та ОСОБА_1 (син спадкодавця) подали заяви про відмову від прийняття спадщини. 
Івано-Франківський міський суд 05.11.2019 постановив рішення про задоволення заяви акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа - Івано-Франківська міська рада, про визнання спадщини відумерлою. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 відумерлою. Передано спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради. 
Івано-Франківський апеляційний суд 13.01.2020 за апеляційною скаргою Івано-Франківської міської ради постановив рішення, яким апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 листопада 2019 року скасовано. Заяву акціонерного товариства «Універсал Банк», заінтересована особа Івано-Франківська міська рада, про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду. Роз`яснено акціонерному товариству «Універсал Банк» право подання позову на загальних підставах. У січні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою. 
Рішенням Івано-Франківського міського суду 08 червня 2023 року у цивільній справі №344/70/23 ухвалено рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 відумерлою. Передано спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради. Івано-Франківським апеляційним судом 14.11.2023 прийнято постанову у цивільній справі № 344/70/23, якою рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні заявлених вимог АТ «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено. При розгляді справи у суді апеляційної інстанції встановлено, що на час подання позовної заяви АТ «Універсал Банк» - ОСОБА_5 помер, після його смерті прийняв спадщину син ОСОБА_1 .
Таким чином, ОСОБА_1 успадкував 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала його батьку ОСОБА_5 .. Станом на дачу подачі позову, інформація щодо видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня.
Таким чином, до ОСОБА_1 у порядку спадкування перейшли права та обов`язки ОСОБА_2 . 
Рішення Івано-Франківського міського суду від 12.11.2023 та рішення Івано-Франківського міського суду від 14.03.2013 станом на дату подачі позову не виконані, заборгованість по кредитному договору не сплачена.
Станом на день смерті ОСОБА_2 існує заборгованість, яка складає 86 295.28 дол.США , з яких: заборгованість по сумі кредиту 62 027,34 дол.США; відсотки 23 898,28 дол. США та підвищені відсотки 329,65 дол.США. Наразі до ОСОБА_1 , у порядку спадкування, перейшли права та зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (як іпотекодавця). Відповідно Банк має право звернутися до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №02/887к від 19.10.2007.
Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 138 100 грн в межах успадкованого майна.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні позову АТ «Універсал Банк».
У апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк»посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.
Зазначає, що не погоджується з доводами суду викладеними в рішенні, посилаючись на подачу відповідачем та його батьком заяв про відмову у прийнятті спадщини, а також що позивачем не відображено в розрахунку заборгованості інформацію про часткове зарахування коштів в межах виконавчого провадження вже після смерті боржника не взявши до уваги, що розрахунок заборгованості виконується саме на дату смерті позичальника. 
Щодо судових рішень та виконавчого проваджень, то в зв`язку з неналежним виконанням умов кредитною договору заявник звертався до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором.
Судом було встановлено, що на виконанні в приватного виконавця перебував виконавчий лист при примусовому виконанні вказаного рішення суду, де боржником виступала одна із поручителів ОСОБА_4 . 
Як вбачається з постанови про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу від 04.06.2024, стягувачу АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення заборгованості за Виконавчим листом №344/7326/23 від 03.12.2013 передано квартиру АДРЕСА_2 на загальну суму 1 007 069 грн, що належить боржнику ОСОБА_4 .
На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу АТ «Універсал Банк» 26.06.2020 приватним нотаріусом видано свідоцтво про право власності на вищевказана квартиру.
Таким чином, суд мав би дійти висновку, що судове рішення не було повністю виконано та існує залишок заборгованості. Оскільки, майно передано стягувачу на суму 1 007 069 грн, що на день його передачі складало 37 717,66 дол. США, таким чином, залишок не стягнутої суми становить 34 673,98 дол. США.
Щодо успадкування майна то встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи.
Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 успадкував частину квартири АДРЕСА_3 , яка належала його батьку ОСОБА_5 .
Спадкоємці померлого іпотекодавця ОСОБА_2 не повідомляли кредитора спадкодавця про відкриття спадщини.
Відповідно до відповіді до інформації про склад сім`ї від 21.01.2014 разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4 були зареєстровані: ОСОБА_5 – чоловік та ОСОБА_1 – син.
Таким чином після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується постановою апеляційного суду від 14.11.2023.
Щодо стягнення заборгованості зі спадкоємця, то наразі до ОСОБА_1 у порядку спадкування, перейшли права за зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (як іпотекодавця). Відповідно банк має право звернутися до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 19.10.2007. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення яким, стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним від 19.10.2007 в розмірі 1 138 100 грн в межах успадкованого майна.
Представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що під час розгляду цієї справи судом першої інстанції та в поданій апеляційній скарзі позивачем не доведено належними та допустимим доказами того, що ОСОБА_1 є належним відповідачем з огляду на те, що перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відбувається виключно за умови прийняття такими спадкоємцями спадщини, однак в цій справі є докази які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , тобто до нього не перейшли права та зобов`язання за договором ОСОБА_2 , що жодним чином не спростовується апелянтом в апеляційній скарзі, натомість вказаний факт визнається представником банку в апеляційній скарзі.
Фактично банком було обрано не вірний спосіб захисту своїх прав, оскільки позовну заяву до ОСОБА_1 подано як до майнового поручителя який таким не являється, а тому в у позивача наявне право виключно звернутися до суду та одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. Зазначене також вбачається із співставлення фактичних обставин справи, оскільки позовну заяву до ОСОБА_1 подано після смерті ОСОБА_5 який був заставодавцем, а тому відносно ОСОБА_1 потрібно було звернутися з вимогою про звернення стягнення на заставне майно.
Вважає, що в цій судовій справі слід звернути увагу на необхідність застосування строків позовної давності, оскільки позивач надав суду розрахунок заборгованості датований 12.01.2024, однак сума яка вказана в ньому не змінювалась з 17.01.2014, а тому фактично право звернутися із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки виникло в позивача з 17.01.2014, однак позовна заява подана тільки в 2024 році, тобто із пропуском трьох річного терміну позовної давності.
Вказане також вбачається з матеріалів справи де міститься судові рішення датовані 2013 в судових справах по яких банк звертався із позовом до ОСОБА_7 та поручителів про стягнення заборгованості та просив стягнути усю суму достроково, тобто строк позовної давності слід обраховувати з 2013 року.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
ОСОБА_8 який приймав участь у справі в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.
Представник ОСОБА_1 адвокат Грабовецький О.Б. вимоги апеляційної скарги заперечив, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.
Встановлено, що 19.10.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», найменування якого змінено на акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 02/887к, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 70 000 доларів США, з датою погашення 18.10.2026.
Належне виконання умов кредитного договору позичальником забезпечено договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, укладеного між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 . Предметом іпотеки є двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належала іпотекодавцю на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 19 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Максимчин Т.В., за реєстровим №1670, право власності на яку зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 19 жовтня 2007 року за реєстраційним № 5012709 (а.с.113-145, т.1).
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 14 березня 2013 року по справі № 0907/12507/2012 року, в редакції ухвали про виправлення описки від 20 серпня 2013 року, судом вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки — двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 19 жовтня 2007 року, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в сумі 72 391,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 578 590, 18 грн (а.с.15-22, т.1).
Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 12 листопада 2013 року у справі №344/7326/13 ухвалено рішення згідно якого позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено, а саме вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007. Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - 72 391,64 долари США, що еквівалентно 578 590 грн. 18 коп. (п`ятсот сімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 18 коп.) заборгованості за кредитним договором № 02/887к від 19.10.2007 року. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - по 1147 грн. витрат по оплаті судового збору з кожної (а.с.23-26, т.1).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17 січня 2014 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11, т.1).
АТ «Універсал Банк» 12.05.2014 направив на адресу Івано-Франківської міської державної нотаріальної контори лист, в якому просив повідомити про спадкоємців ОСОБА_2 , а також спадкоємців, які заявлятимуться для прийняття спадщини з метою пред`явлення їм вимоги про виконання грошового зобов`язання та ознайомити спадкоємців з вимогою в момент прийняття спадщини (а.с.146, 147, т.1).
Листом від 16.05.2014 №1607/02-14/1 Перша Івано-Франківська нотаріальна контора повідомила ПАТ «Універсал Банк», що за їхньою заявою заведено спадкову справу №381/2014, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час заяв про прийняття спадщини від спадкоємців не надходило (а.с.148, т.1).
Листом від 16.07.2014 №2484/02-14/1 Перша Івано-Франківська нотаріальна контора повідомила ПАТ «Універсал Банк», що 14.07.2014 подали заяви про відмову від прийняття спадщини — чоловік спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та її син (а.с.125 т.1).
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 – відумерлою. Передано спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_3 у власність територіальної громади м. Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради (а.с. 33-34, т.1). 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року рішення Івано-Франківського міського суду від 08 червня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заявлених вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Івано-Франківської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено (а.с.35-41, т.1).
У цій постанові зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .
Після смерті  ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи №6/2021 заведеної після смерті ОСОБА_5  і відпоавідач успадкував частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала його батьку ОСОБА_5 . 

З матеріалів справи, що позивач у вересні 2019 року звертався до суду в порядку окремого провадження із заявою про визнання спадщини відумерлою.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 13 січня 2020 року заяву АТ «Універсал Банк» про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду, роз`яснено АТ «Універсал Банк» право подання позову на загальних підставах.
У вказаній постанові зазначено, що заперечуючи проти задоволення заяви АТ «Універсал Банк» Івано-Франківська міська рада зазначила, що передана в іпотеку банку квартира була спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - чоловіка (спадкодавця).
Згідно п.1.5 договору іпотеки від 19 жовтня 2007 року іпотекодавець засвідчує, що предмет іпотеки, як такий, що є спільною сумісною власністю подружжя, передається в іпотеку на підставі згоди ОСОБА_5 , що підтверджується у його заяві, посвідченій приватним нотаріусом.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №02/887/к від 19.10.2007 заборгованість позичальника ОСОБА_2 станом на 17.01.2014 становить 86 295,28 дол.США, яка складається з: 62 067,34 дол.США — прострочена заборгованість по кредиту; 23 898,28 дол.США відсотки: 329,65 дол.США -підвищені відсотки (а.с.12-14, т.1)
Відповідно до висновку про вартість майна від 15.01.2024, на замовлення АТ «Універсал Банк», ринкова вартість об`єкта успадкованого майна, а саме 1/2 частини предмету іпотеки квартири за адресою: АДРЕСА_5 , становить 23 850 доларів США (курс долара станом на дату проведення оцінки 38,1920 за 1 долар США, ліквідаційна вартість об`єкта оцінки 1 138 100 грн (а.с.159, т.1).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Підстави припинення зобов`язання передбачені статтями 599, 601, 604, 609 ЦК України, зокрема стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відсутність реального і своєчасного виконання зобов`язання не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання.
Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).
Відмовляючи АТ «Універсал Банк» у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. 
Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на таке.
У цій справі позивач, звертаючись з позовом до ОСОБА_1 , вказав, що ОСОБА_1 є належним відповідачем з огляду на те, що до нього у порядку спадкування, перейшли права та обов`язки за кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Відповідно банк вважав, що має право звертатися до ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором №02/887к від 19.10.2007 в межах успадкованого майна.
Суд першої інстанції в свою чергу дійшов висновку про те, що регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника в цьому випадку регламентуються приписами статей 1281 і 1282 ЦК України.
Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
За змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Зі змісту статей 1281, 1282 ЦК України можна зробити висновок, що вони стосуються правовідносин, за яких сторона основного зобов`язання помирає, а її майно переходить до інших осіб – спадкоємців, які разом із цим майном набувають невиконане особисте боргове (грошове) зобов`язання спадкодавця, що обмежується вартістю успадкованого майна.
Однак у постанові від 25 червня 2025 року у справі № 761/382/21 (провадження № 14-132цс24) Великою Палатою Верховного Суду вказано про те, що «норми статей 1281, 1282 ЦК України [як щодо необхідності пред`явлення кредитором вимоги у визначений строк, так і щодо порядку виконання спадкоємцями зобов`язання] не поширюються на правовідносини, які виникають у зв`язку з переходом у порядку спадкування майна, яке майновий поручитель передав в іпотеку задля забезпечення виконання зобов`язань третьою особою [відмінною від особи іпотекодавця]».
Такі правовідносини регулюються нормами Закону України «Про іпотеку», і тому іпотека є дійсною для спадкоємця іпотекодавця, який набуває статусу іпотекодавця і має всі його права та обов`язки за іпотечним договором. Саме норми цього Закону є спеціальними та підлягають застосуванню в цих правовідносинах.
У цій справі позивачем ставиться позовна вимога до ОСОБА_1 про погашення заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі. При цьому Велика Палата Верховного Суду вказала, що обов`язки іпотекодавця, коли він є третьою особою в основному правовідношенні мають виключно майновий характер, а не особистий. Саме майно, а не іпотекодавець, є гарантом основного зобов`язання. 
Наведене співвідноситься з нормами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про іпотеку», за якими, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи – іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
З врахуванням вказаного, колегія апеляційного суду вважає, що позивачем неправильно заявлені вимоги до ОСОБА_1  про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у межах спадкового майна в розумінні статті 1281 ЦК України, а тому є підстави вважати, що позивач обрав неналежний спосіб захисту порушених прав при зверненні до суду, який не відповідає характеру спірних правовідносин, що є самостійною підставою для відмови у позові. Саме з цих підстав, а не з наведених судом першої інстанції, слід відмовити у задоволенні позовних вимог банку.
Доводи апеляційної скарги не містять підстав та не вказують на обставини для задоволення позову та скасування рішення суду першої інстанції. 
Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів приходить до переконання, що постановлене судом першої інстанції рішення слід змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. 
Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на апелянта.
Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд 
       п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду від 12 листопада 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанову складено 01 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач:                                                        І.В. Бойчук
       Судді:                                                                        О.В. Пнівчук                                                                                         О.О. Томин