УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №293/974/24 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л. Й. 
Категорія 39 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи)  у м.Житомирі 
цивільну справу №293/974/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Проценко Л.Й. у смт Черняхові,

в с т а н о в и в:

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі – ТзОВ «ФК «Ейс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 . Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором від 05 травня 2023 року №00-7854799 в сумі 25 025 грн, витрати на правничу допомогу та судовий збір.
Позов обґрунтований тим, що 05 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №00-7854799 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, а саме відповідач за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт товариства та обрала бажану суму кредиту й строк кредитування, зазначивши свої персональні дані, у тому числі банківську карту, на яку в подальшому були перераховані кредитні кошти в сумі 7 000 грн, оскільки за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 350 грн. Зазначив, що 28 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» укладений договір факторингу №28112023, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги до  ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Всупереч чинному законодавству та умовам договору, відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, у зв`язку із цим утворилась заборгованість в сумі 25 025 грн, з них: 7 350 грн - заборгованість по кредиту; 17 675 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2024 року позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором від 05 травня 2023 року №00-7854799 у сумі 25 025 грн, із яких: 7 350 грн заборгованість за тілом кредиту; 17 675 грн заборгованість за процентами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Ейс» 2 422 грн судового збору та 2 500 грн витрат на правничу допомогу. 

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що додатки до договору кредитної лінії від 05 травня 2023 року №00-785499, паспорт споживчого кредиту не містять одноразового ідентифікатора та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій, такий доказ не є належним, оскільки не підтверджує згоди з умовами кредитування та особу позичальника. До того ж, товариством не направлено на електронну пошту електронний договір, що відповідно до п.4.1.5.4. є підтвердженням вчинення електронного правочину. Договір кредитної лінії та додатки до договору в реквізитах кредитодавця не містять належного засвідчення, а лише напис, що договір містить кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Долучені позивачем повідомлення ТзОВ «ФК «Контрактовий дім» про проведення успішних видач кредитів ТзОВ «Качай Гроші» за період із 17 березня 2023 року по 07 червня 2023 року, інформація щодо ПІБ, РНОКПП та номер договору позичальника, яким були перераховані грошові кошти через ТзОВ «ФК «Контрактовий дім» та детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не містять зазначення повного номеру банківської карти. Детальним розрахунком не підтверджується, що відповідачу були перераховані грошові кошти на його банківський рахунок або виконання первісним кредитором обов`язку з надання кредиту в інший спосіб. Розрахунок заборгованості, повідомлення від 11 грудня 2023 року №3859 з відміткою ТзОВ «ФК «Контрактовий дім» з додатком, на які посилається позивач не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем у позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Посилається на те, що у договорі факторингу, ні у акті передачі документів до договору факторингу, ні у виписці з додатку до акта приймання-передачі документів до договору факторингу не зазначений розмір вимоги до боржника, який відступається. ОСОБА_1 є військовослужбовцем із 10 жовтня 2023 року, а тому на нього поширюються гарантії визначені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У відзиві на апеляційну скаргу, ТзОВ «ФК «Ейс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що згідно з пунктом 6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам п. 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований товариством в інформаційно-телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні. Одноразовий персональний ідентифікатор № 6498F направлено Відповідачу 05 травня 2023 року о 16:58:40 на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів – НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор №6498F введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 05 травня 2023 року о 17:00:44. Вчинення відповідачем вказаних вище дій і зміна даних в системі товариства є проставленням електронного підпису в електронному договорі одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». ТзОВ «Качай Гроші», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить Позичальнику. Відповідно до розрахунку, 25 травня 2023 року відповідач здійснив часткове погашення кредиту у розмірі 1 750 грн. Це свідчить про те, що відповідач усвідомлював існування даного договору та визнавала його зобов`язання за ним. Таким чином, підтверджуючи факт укладення та розуміння його правил. З урахуваннями викладеного, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що 05 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТзОВ «Качай Гроші» укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №00-7854799 (а.с.27-33).

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) становить 7 350 грн (п.1.2. кредитного договору); строк кредиту 120 днів. Дата повернення кредиту (02 вересня 2023 року) або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту в порядку, передбаченому пп.1.3.1-1.3.3 цього договору. Графік платежів є додатком №1 до цього договору. Строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 цього договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані, виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 договору та передували (поспіль) дню повернення кредиту (включно) (п.1.3.1 кредитного договору).

Відповідно до п 2.1 кредитного договору для отримання кредиту, позичальник має зареєструватися на сайті та мати доступ до особистого кабінету. Для проходження реєстрації позичальник має пройти процедури ідентифікації/верифікації, керуючись підказками сайту.

Згідно з пунктами 1.2,1.3,1.4 кредитного договору ТзОВ «Качай Гроші» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 7 350 грн на строк 120 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в розділі 1.8 цього договору.

Знижена процентна ставка становить 1,25% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної а.1.3.1. даного договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (пункт 1.4.1. договору).

Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту.

Відповідно до п.2.2 кредитного договору, дата надання/видачі кредиту – дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 7 350 грн на карту позичальника № НОМЕР_2 . За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 350 грн. позичальник доручає кредитодавцю утримати розмір зазначеної комісії із суми кредиту, що підлягає перерахуванню позичальнику згідно договору. Тобто, позичальнику перераховується сума кредиту 7 000 грн, за вирахуванням суми комісії, сплаченої за надання кредиту.

Відповідно до п.3.5 кредитного договору розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». До періоду розрахунку процентів включається день надання та не включається день повернення кредиту (крім випадку, фактичного повернення кредиту в дату, яка не відповідає дню повернення кредиту).

Відповідно до п.4.1 кредитного договору товариство зобов`язане: надати позичальникові в кредит грошові кошти в порядку та сумі, визначених договором.
       
Відповідно до п.4.2 кредитного договору товариство має право: вимагати своєчасного здійснення платежів відповідно до цього договору.

Відповідно до п.4.3 кредитного договору позичальник зобов`язаний: повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до п.5.1 кредитного договору сторони домовилися, що кошти кредиту, одержані позичальником за договором, повертаються ним в повному обсязі у валюті кредиту не пізніше для повернення кредиту (включно), з урахуванням пролонгацій, передбачених цим договором, на поточний рахунок кредитодавця зазначений в розділі 8 договору, шляхом ініціювання переказу коштів з будь-якої платіжної картки позичальника через РОS-термінал в особистому кабінеті.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок, - виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач звернувся з цим позовом до суду.

Згідно з наданим позивачем детальним розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 28 листопада 2023 року становить 25 025 грн (а.с.76-77).

Положеннями ст.639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до  ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно з положеннями ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 вищевказаного Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, перед подачею заявки на отримання кредиту, клієнт повинен ознайомитися з обов`язковою інформацією про товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами, паспортом споживчого кредиту та відповідним примірним кредитним договором, що розміщені на веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредиту. Без такого підтвердження (проставлення відповідної відмітки), у відповідача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку інформаційно-реєструючої електронної системи товариства для подальшого оформлення кредитного договору.

Вказаний договір про надання споживчого кредиту, додаток №1 до нього та паспорт споживчого кредиту підписані представником товариства та відповідачем ОСОБА_1 05 травня 2023 року о 17:00:44 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6498F.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.
Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст.4 вищевказаного Закону).

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до п.п.1,6 частини першої ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Згідно із частиною третьою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Частиною шостою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» врегульовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Також довідкою платіжного провайдера ТзОВ «ФК «Контрактовий дім» підтверджено, що переказ коштів в сумі 7 000 грн здійснений 05 травня 2023 року на номер картки НОМЕР_2 , яку ОСОБА_1 особисто вказав у заяві на отримання кредиту та транзакція успішна (а.с.78-81).

Окрім того, із детального розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач 25 травня 2023 року здійснив оплату на погашення кредиту на суму 1 750 грн (а.с.13-14).

Часткова сплата ОСОБА_1 свідчить про визнання ним боргу та підтверджує надання йому кредиту та його волевиявлення на укладення договору про надання споживчого кредиту від 05 травня 2023 року №00-7854799, адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. 

Отже, волевиявлення ОСОБА_1 та укладення ним кредитного договору, надання кредитором та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується підписанням ним договору, успішно проведеною транзакцією, до якої у нього претензій не було, та частковою сплатою ОСОБА_1 заборгованості, а тому доводи апеляційної скарги про те, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним договором та її розмір спростовуються доведеністю обставин надання кредитором грошових коштів у сумі 7 350 грн та їх отримання позичальником-відповідачем ОСОБА_1 за умовами договору про надання споживчого кредиту від 05 травня 2023 року №00-7854799, що сумнівів у колегії суддів апеляційного суду не викликає.

28 листопада 2023 року між ТзОВ «ФК «Ейс» та ТзОВ «Качай Гроші» укладений договір факторингу №28112023, відповідно до умов якого ТзОВ «ФК «Ейс» набуло право вимоги за кредитним договором від 05 травня 2023 року №00-7854799 та є новим кредитором (а.с.84-88). 

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведення позивачем наявності підстав для стягнення із відповідача заборгованості, оскільки доказів погашення відповідачем хоча б частини тіла кредиту, отримання якого доведено матеріалами справи, суду не надано, а доводи апеляційної скарги відповідача з цього приводу спростовуються вищевикладеним та додаткового правового обґрунтування не потребують, оскільки за умовами кредитного договору від 05 травня 2023 року сплата відповідача обґрунтовано віднесена на сплату процентів за користування кредитом.

Діє презумпція правомірності правочину, оскільки не доведено зворотного. Не доведено, що недійсність кредитного договору від 05 травня 2023 року №00-7854799 у цілому або його окремої частини прямо встановлена законом, а також у матеріалах справи відсутні докази, що договір або його окрема частина були б судом визнані недійсними. 

За положеннями пункту 1.3 кредитного договору від 05 травня 2023 року №00-7854799 строк дії кредиту 120 днів. Позичальник зобов`язався повернути кредит 02 вересня 2023 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п.п1.3.1-1.3.3 цього договору. 

Із детального розрахунку заборгованості вбачається, що товариством здійснено нарахування відсотків до 04 вересня 2023 року в сумі 17 675 грн (а.с.76-77). Із огляду на викладене вище, непогашена заборгованість за процентами за користування кредитом становить 17 675 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем із 10 жовтня 2023 року, а тому на нього поширюються гарантії визначені п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду враховуючи наступне.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

У статті 1,2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

В частині 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» визначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Вищевказаний пункт Закону є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення.

Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 грудня 2018 року в справі №522/12270/15-ц та від 11 грудня 2019 року в справі № 521/7927/16-ц.

Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року в справі №199/3051/14 виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей». У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року № 18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.

Із копії довідки №5, виданої начальником штабу – першим заступником командира військової частини НОМЕР_3 , вбачається, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 із 10 жовтня 2023 року по теперішній час (а.с.189). Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 26 березня 2024 року відділом персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 , ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.188).

Отже, у період виконання умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту на ОСОБА_1 не поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», оскільки кредитний договір був укладений 05 травня 2023 року зі строком виконання до 02 вересня 2023 року та штафні санкції нараховувалися до 04 вересня 2023 року, а на військовій службі відповідач перебуває із 10 жовтня 2023 року, тобто після закінчення строку виконання кредитного договору.

Решта доводів апеляційної скарги спростовується викладеним вище, чим виключається необхідність їх окремого мотивування.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи зазначений спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по суті, а фактично зводяться до необхідності переоцінки доказів та незгоди з оцінкою доказів, наданою судом.

Судом першої інстанції рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні. Відповідно до положень ст.375 ЦПК України рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Відповідно до пункту 2 частини третьої ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в сили вимог закону.

Керуючись ст.ст.268,367,368,374-375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 27 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої ст.389 ЦПК України.

Головуюча Судді: