ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 жовтня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 280/10822/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі № 280/10822/24             (суддя Бойченко Ю.П., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) про відмову у призначенні пенсії від 24.09.2024 № 262240022885;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 18.06.2023 на підставі рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до п. “а” ч.1 ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу. Водночас, пільговий стаж позивача підтверджений рішенням суду, а вимоги до розміру загального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, мають висуватися з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі. Так, суд:
-визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії від 24.09.2024 № 262240022885;
-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 18.06.2023.
Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неналежну оцінку судом доказів у справі, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В скарзі відповідач вказує, що у призначенні пенсії позивачу було відмовлено у зв`язку з недостатністю у нього страхового стажу та відсутністю пільгового стажу. 
Після перегляду пенсійної справи з урахуванням рішення суду страховий стаж позивача складає 23 роки 20 днів, а за Списком № 1 – 9 років 5 місяців 28 днів. Згідно наданих документів не підтвердилась наявність у позивача пільгового стажу, отже правових підстав на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 статті 114 Закону № 1058 позивачу немає.
Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1- р/2020 на спірні правовідносини не впливає, оскільки приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення» не поширюються на позивача.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Вважає оскаржене рішення суду законним і обґрунтованим. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою від 14.09.2023 за призначенням/перерахунком пенсії. Заяву за принципом екстериторіальності розподілено для розгляду Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 22.09.2023 № 262240022885 у призначенні пенсії відмовлено.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 у справі № 280/9346/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №262240022885 від 22.09.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання у Донецькому політехнікумі з 01.09.1988 по 30.06.1992, період роботи на Петровському машзаводі п/о “Донецькуголь” з 19.11.1992 по 17.11.1993, зарахувати до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для осіб, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, період роботи з 04.03.1994 по 17.02.1995 у ДВАТ “Шахта імені Челюскінців” на посадах учня електрослюсаря підземного та підземного електрослюсаря видобувної ділянки, період роботи з 03.03.1995 по 25.07.1995 у ДП “Шахта Петровська” на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду, період роботи з 13.10.1995 по 15.08.2002 в Оперативному воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді респіраторника, період роботи з 20.05.2014 по 01.11.2014 на ВП “Шахта імені Челюскінців” на посаді електрослюсаря підземного 3 розряду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2023 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року в адміністративній справі №280/9346/23 – в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зарахувати до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для осіб, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 ОСОБА_1 період навчання у Донецькому політехнікумі з 01.09.1988 по 30.06.1992, період навчання у ПТУ № 106 м. Донецька з 29.10.1993 по 01.07.1994 скасовано та в цій частині прийнято нову постанову. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зарахувати до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для осіб, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 ОСОБА_1 період навчання у Донецькому політехнікумі з 01.09.1988 по 30.06.1992, період навчання у ПТУ № 106 м. Донецька з 29.10.1993 по 01.07.1994 року. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року в адміністративній справі №280/9346/23 залишено без змін.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі                          № 280/9346/23 відповідач повторно розглянув заяву позивача від 14.09.2023 та рішенням від 24.09.2024 № 262240022885 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовив у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. В обґрунтування рішення зазначено, що після перегляду пенсійної справи з урахуванням рішення суду страховий стаж позивача складає 23 роки 20 днів, а за Списком № 1 – 9 років 5 місяців 28 днів. 
Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновків, що такі обов`язкові умови для призначення пенсії на пільгових умовах як досягнення певного віку та наявність стажу роботи, мають застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15), виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України. Таке застосування судом вищевказаних норм права створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
З урахуванням періодів навчання, підтверджених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі № 280/9346/23, пільговий стаж позивача становить понад 10 років, що спростовує доводи відповідача про недостатність у ОСОБА_1 пільгового стажу роботи.
Зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 18.06.2023 забезпечить ефективне відновлення прав ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Підстави призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. 
Пунктом 1 частини другою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні приписи містив і п. “а” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) в редакції Закону України  від 02.03.2015 № 213-VIII.
В той же час, Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII.
Відповідно до положень ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України “Про Конституційний Суд України”.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року                     № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) встановлено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення“ від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення“ від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
“На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці – жінкам…”.
При цьому, Конституційний Суд України в пункті 4.4 Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15) зазначив, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б“-„г“ статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213, якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать частині першій статті 8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.11.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення КС№ 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу “якості закону”, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права людини. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі                        № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV….
Отже, такі обов`язкові умови для призначення пенсії на пільгових умовах як досягнення певного віку та наявність стажу роботи, мають застосовуватися в порядку, визначеному пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020           № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018(746/15), виходячи з принципу правової визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України. 
Таке застосування судом вищевказаних норм права створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії не мав необхідного страхового стажу (25 років), є неприйнятними та судом відхиляються.
Так, позивач мав не менше 20 років страхового стажу, що, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020, є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.“а” ч.1 ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Стосовно пільгового стажу позивача.
Суд першої інстанції встановив, що у спірному рішенні відповідач вказує про наявність у позивача стажу за Списком № 1 - 9 років 5 місяців 28 днів.
Судом досліджено розрахунки страхового стажу позивача, надані як позивачем, так і відповідачем, та встановлено, що періоди навчання у Донецькому політехнікумі та у ПТУ                  № 106 м. Донецька не зараховані до пільгового стажу позивача. При цьому, у графі “Особливості трудової діяльності” зазначено: “навчання за фахом”, а не “Список №1”, як при обчисленні інших періодів.
Натомість, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для осіб, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, період його навчання у Донецькому політехнікумі з 01.09.1988 по 30.06.1992, період навчання у ПТУ № 106 м. Донецька з 29.10.1993 по 01.07.1994 року.
У постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі                   № 280/9346/23 зазначено: “… з огляду на обставини справи та в силу приписів ст. 38 Закону України “Про професійно-технічну освіту” наведені періоди навчання підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1. …”.
Таким чином, з урахуванням періодів навчання, підтверджених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 у справі № 280/9346/23, пільговий стаж позивача становить понад 10 років, що спростовує доводи відповідача про недостатність у ОСОБА_1 пільгового стажу роботи.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24.09.2024 № 262240022885, оскаржене позивачем у даній справі, є протиправним та підлягало скасуванню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії досяг віку 50 років, мав страховий стаж не менше 20 років, а також стаж за Списком № 1 не менше 10 років, що встановлено судом.
Отже, у ОСОБА_1 наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
За приписами частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Обраний судом спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 18.06.2023 забезпечить ефективне відновлення прав ОСОБА_1 , і такий спосіб не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача з урахуванням встановлених судом обставин.
Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують. Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2025 року у справі №280/10822/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак