УХВАЛА

20 листопада 2025 року 
м. Київ

справа №723/1661/25
адміністративне провадження № К/990/47213/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Гриціва М.І., Тацій Л.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 та постанову Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.173 КУпАП,
УСТАНОВИВ:
Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 визнано     ОСОБА_1     винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП та застосувати до нього захід впливу у виді попередження.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП щодо ОСОБА_1 та в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП залишино без змін.
Не погодившись із такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 та постанову Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 у справі №753/1661/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.173 КУпАП.
Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
З матеріалів касаційної скарги, а також зі змісту рішень судів попередніх інстанцій вбачається, що дана справа розглянута судами в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у випадках, визначених законом.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 5 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України поняття "адміністративне судочинство" визначено як діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.
В силу частини першої статті 19 цього ж Кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.
Разом із цим, за приписами пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.
За такого правового регулювання та обставин справи постанова Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 та постанова Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025, ухвалена за результатами її перегляду, не підлягають касаційному оскарженню за правилами адміністративного судочинства.
Згідно із статтею 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 цього Кодексу, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.
Статтею 294 КУпАП передбачено право особи оскаржити судове рішення в апеляційному порядку. Цією ж статтею визначено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
За таких обставин рішення, ухвалене в порядку, встановленому КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 цього Кодексу, не підлягає касаційному оскарженню в порядку адміністративного судочинства.
Тобто, касаційний перегляд постанов, винесених у справі про адміністративне правопорушення    районним, районним у місті, міським, міськрайонним судом (суддею) або відповідним апеляційним судом, чинним процесуальним законодавством не передбачений.
Аналогічного висновку щодо правильного застосування пункту 3 частини другої статті 19 КАС України Верховний Суд дійшов в ухвалах від 21.01.2019 у справі №754/5575/17, від 18.05.2020 у справі №225/686/19, від 06.09.2021 у справі №263/7122/21, від 11.05.2022 у справі №712/9436/21.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 та постанову Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст.173 КУпАП.
Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                      С.Г. Стеценко
Судді                                                                                          М.І. Гриців
                                                                                          Л.В. Тацій