УХВАЛА
21 жовтня 2025 року 
м. Київ
справа № 307/3601/23
провадження № 61-12825ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , третя особа - Бедевлянська сільська рада Тячівського району Закарпатської області, про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування з незаконного володіння нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка складається з кухні та комори, що становить 1/3 частину жилого будинку по АДРЕСА_2 .
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 лютого 2024 року залучено до участі у справі співвідповідача - ОСОБА_1 .
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.
Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з кухні та комори, що становить 1/3 частину жилого будинку по АДРЕСА_2 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2024 року залишено без змін.
13 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявницями не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до підпунктів 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною сьомою  статті 6 Закону України «Про судовий збір»  врегульовано, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом у 2023 році та заявляв одну позовну вимогу майнового характеру (витребування майна).
Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 073,60 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 13 420,00 грн).
З поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості нерухомого майна у 2023 році), у зв`язку з чим заявницям при сплаті судового збору необхідно підтвердити відповідність розміру судового збору належними доказами (майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази). Також ціна позову має значення для віднесення її до певної категорії справ.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У касаційній скарзі заявлені вимоги про скасування оскаржених судових рішень. Водночас, не вказано, яке судове рішення заявниці просять ухвалити по суті спору.
Згідно з частиною першою статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема                      за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення                              у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду                                      у відповідній частині;
6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження 
у справі у відповідній частині;
7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
Відповідно, заявницям необхідно уточнити прохальну частину з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом статті 409 ЦПК України.
Також, у порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України 
у касаційній скарзі відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків заявниць або номер паспорту та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Отже, з метою усунення недоліків касаційної скарги заявницям необхідно надати уточнену касаційну скаргу, в якій уточнити прохальну частину з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції, визначених змістом статті 409 ЦПК України, зазначити реєстраційні номери облікової картки платника податків заявниць або номер паспорту та відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, додати її копії відповідно до кількості учасників справи або докази надсилання скарги іншим учасникам справи.
Крім того, слід звернути увагу заявниць, що касаційна скарга також підписана їхнім представником ОСОБА_4 , однак у порушення частини третьої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що посвідчує його повноваження діяти від імені та в інтересах    ОСОБА_1  та   ОСОБА_2 у Верховному Суді.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Неусунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.
Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2   на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 грудня 2024 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2025 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк                           до 05 листопада 2025 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                             Є. В. Синельников