ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4300/25  Номер провадження 33/814/924/25	Головуючий у 1-й інстанції Сингаївська Т. С.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання Леуською Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт.Машівка, Полтавська область, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 гривень. 
За постановою судді, 12.05.2025 року о 11 год 09 хв за адресою: м.Полтава, вул.Лугова, буд.87, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Sandero, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився під безперервний відеозапис бодікамери АК 7757364, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просили скасувати постанову судді, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує судом не взято до уваги доводи грубого порушення працівниками поліції п. 7 розділу 1 Інструкції, оскільки ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в КП «Полтавський обласний центр терапії та залежностей» Полтавської обласної ради, однак інспектор поліції відмовив у вказаному.
Окрім того, працівники поліції покинули місце події, тому ОСОБА_1 не міг забезпечити їхню присутність в закладі під час проведення огляду.
Направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обґрунтування причини зупинки транспортного засобу. Матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.
Зазначає, що направлення на огляд водія були складені без присутності ОСОБА_1 та після складення інспектором протоколу про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в підтримку апеляційної скарги приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними та дослідженими доказами, а саме: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327969 від 12.05.2025, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.05.2025; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського.
Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager або в медичному закладі на неодноразові пропозиції працівника поліції.
При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Відповідно до даних відеозапису,  ОСОБА_1  не заперечував факт керування транспортним засобом, а навпаки вказував та уточнював у працівників поліції причини зупинки транспортного засобу під його керуванням. 
Доводи апеляційної скарги щодо того, що зупинку транспортного засобу працівниками поліції не підтверджено належними доказами, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що спростовуються даними відеозапису, сприймаються судом апеляційної інстанції як спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності, згідно чинного законодавства України, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу, а саме безпідставності зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.
Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. 
На переконання суду апеляційної інстанції, доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 Правилами дорожнього руху та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди апелянта з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 Правил дорожнього руху України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.
Твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.
Суд зважає на те, що відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає водієві права оспорювати таку вимогу поліцейського.
На відеозапису події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність складу та події передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Із відеозапису долученого до протоколу вбачається, що поліцейським неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, на що останній фактично ухилився від його проходження у будь-який із передбачених законом способів, ігноруючи вимоги працівника поліції на проходження огляду у встановленому законом порядку та демонструє пасивну поведінку, не надаючи конкретну відповідь про свій намір та бажання пройти огляд, у тому числі у закладі охорони здоров`я, внаслідок чого така поведінка водія давала підстави поліцейському правомірно розцінювати як відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку. 
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку водія транспортного засобу та поліцейських, які склали матеріали протоколу про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Перевіряючи доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки з огляду на неадекватну поведінку поліцейського та бажанні пройти такий огляд в медичному закладі не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, у тому числі порядку проведенні процедури огляду на стан сп`яніння.
Окрім того, доказів про складання інспектором направлення на огляд без присутності ОСОБА_1 та після складення протоколу про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять та апеляційному суду не надано. 
Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.
Апеляційний суд зауважує, що медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду №488 від 12.05.2025, огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і доказового значення в даному провадженні не має.
Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Викладені обставини свідчать про доведеність «поза розумним сумнівом» наявності в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 12 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко