ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21800/19                                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Заічко О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 жовтня 2025 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення неправомірно утриманих коштів,

 В С Т А Н О В И В:
Рух справи.
08.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві    про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України  у м. Києві №0245111304 від 22.08.2018р. та стягнути неправомірно утримані кошті у сумі 45274,75грн. по безнадійному податковому боргу  відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПС у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві №0000381701 від 06.03.2014р. стосовно якого 20.04.2017р. минув строк давності, встановлений  ст.102 Податкового кодексу України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, оскільки є протиправним. 
27.02.2025 вказана справа надійшла на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду через ліквідацію Окружного адміністративного суду м.Києва.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2025 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України  у м.Києві №0245111304 від 22.08.2018р. та зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України  у м.Києві прийняти рішення про списання безнадійного боргу відповідно до податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України  у м.Києві №0245111304 від 22.08.2018р.,  в сумі 45274.75 грн. 
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість частини позовних вимог через те, що відповідач не довів правомірність спірного рішення належними та допустимими доказами.
Щодо решти позовних вимог суд першої інстанції застосував положення статті 9 КАС України і визнав необхідним для поновлення порушеного права позивача зобов`язати відповідача вчинити певні дії.
Позивач судове рішення в частині відмовлених позовних вимог не оскаржує. 
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що податковим органом було проведено камеральну перевірку позивача з приводу своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за результати якої було встановлено порушення позивачем положень п.57.3 ст.57 ПК України, внаслідок чого було прийнято спірне рішення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.06.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції.
Після надходження справи до апеляційного суду, ухвалою від 03.07.2025 слухання справи призначено у порядку письмового провадження.  
Слухання справи продовжувалось з поважних причин. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції в частині задоволених вимог.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що податковим повідомленням-рішенням ДПС№0245111304 від 22.08.2018р. повідомлено позивача, що відповідно до акту від 02.08.2018р. №1258/26-15-13-04-28 ГУ ДФС у м.Києві, встановлено порушення строку сплати грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, зобов`язано сплатити штраф 9054,95грн.
З наявного в матеріалах справи податкового повідомлення-рішення ДПС у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві №0000381701 від 06.03.2014р. встановлено, що на підставі акту перевірки  №63/26-50-17-01-3139015883 від 31.12.2013р. встановлено порушення п.п16.1.3 п.16,п.п.164.2.5,п.164 та п.п.170.1.5,п.170.1,ст..170 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ  із змінами та доповненнями, у зв`язку з чим збільшено суму грошових зобов`язань позивачу за платежем: 8511010500 податок на доходи фізичних осіб. Загальна сума сорок п`ять тисяч двісті сімдесят чотири грн. 54 коп. У податковому повідомленні -рішенні зазначено граничний строк сплати 10 днів з моменту отримання податкового повідомлення-рішення, за основним платежем 36083,80грн., за штрафними(фінансовими) санкціями(штрафними). У разі несплати в установлений строк грошового забезпечення, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні, виникає право  податкової застави  на активи платника податків і таке грошове зобов`язання буде визнано податковим боргом, Територіальним органом Міндоходів України будуть вжиті заходи з погашення податкового боргу в порядку, встановленому законодавством. У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного у цьому податковому повідомленні-рішенні від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку, сплата такого грошового зобов`язання розпочинається нарахуванням пені.
З наявного розрахунку фінансових (штрафних) санкцій до податкового повідомлення-рішення СПД-фізичної особи ОСОБА_1 вбачається, що фінансова санкція згідно вимог пункту  1 ст.123 Податкового кодексу України №2755  ІV від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, донараховано ПДФО у розмірі 36083,80грн.(період 2011-2012р.) кількість порушень протягом 1095днів-1, сума штрафних санкцій 25% - 9020,95 грн. За не подачу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2012р. до фізичної особи ОСОБА_1 , відповідно до пункту  1 ст.120  глави  11  розділу  ІІ Податкового кодексу України  №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, застосовано штрафну санкцію у розмірі 170,00грн., сума штрафних санкцій становить 9190,95грн.
Актом про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування від 02.08.2018р. №1258/26-15-13-04-28 ГУ ДФС у м.Києві встановлено, що сума податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, сплачена несвоєчасно, платником податку порушено пункт 57.3 статті 57 Кодексу, відповідно до якого у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, визначених у підпунктах 54.3.1-54.3.6  пункту  54.3 ст.54  цього  Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. Відповідальність за несплату узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених Кодексом, передбачена ст.126 Кодексу.
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, та не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
  Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
  Податковий кодекс України  регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пунктом  61.1 статті 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також, підпунктом  62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України, визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього  Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно приписів підпункту  20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За приписами пункту  75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до положень п.  46.1 ст. 46, п. п.  49.18.2  п.  49.18, п.  49.20 ст. 49 Податкового кодексу України  податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.
У відповідності до пунктів  36.1,  36.2  та 36.3 ст.  36 ПК України  податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст. 38 ПК України).
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п.14.1.175 ст. 14 ПК України).
Відповідно до абзацу 4 пункту  56.18 статті 56 ПК України  при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом  108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1  цього  Кодексу  (п.56.17 ст. 56 ПК України).
Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.14.1.152 ст. 14 ПК України).
Контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (п.19-1.1.24  ст.  19 ПК України).
Контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (п.20.1.29 ст. 20 ПК України).
Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (п.101.1 ст. 101 ПК України).
Згідно вимог п.101.2 ст. 101 ПК України  під терміном  безнадійний  розуміється, зокрема,  податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом  102.4 статті 102  цього  Кодексу.
Пунктом  102.1 ст. 102 ПК України  визначено, що  контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до  статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом  133.4 статті 133  цього  Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).
Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.101.5 ст. 101 ПК України).
За вказаних обставин суд доходить до висновку, що за кожним податком і збором у платника податку виникає безумовний обов`язок сплатити суму такого податку чи збору у порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплати в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі не сплати  податковий обов`язок не є виконаним.
У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває у податковій заставі (п.  95.1 ст. 95 ПК України).
При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.
У разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення цього строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення  безнадійного, тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватися тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених п. п.  101.2.1,  101.2.2,  101.2.4,  101.2.5 ст. 101 ПК України.
Наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.07.2022  № 220 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 220), у підпункті 5 пункту 2 розділу ІІ якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема,  податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу,- станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.
Визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з випадків, визначених пунктом 2 цього розділу (пункт 3 розділу II Порядку № 220).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Висновки суду.
Отже, зі системного аналізу вищенаведених норм, слід зробити висновок, що чинним законодавством передбачено, що коли податковий борг, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу,- станом на дату прийняття рішення керівником, то такий борг є безнадійним, і цей борг може бути відповідно до порядку визначеного наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.07.2022  № 220 бути списаним як таковий. 
Матеріалами справи підтверджено, що дата виникнення податкового боргу у позивача згідно податкового повідомлення  рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходіів №0000381701 від 06.03.2014 року,  яким нараховано 9190,95грн.
У подальшому позивачу було направлено інше податкове повідомлення-рішення №0245111304 від 22.08.2018р., яким нараховано  45274,75грн. за несплату грошових зобовязань відповідно до податкового повідомлення-рішення №0000381701,  06.03.2014року у розмірі 9190,95грн. 
Також встановлено, що податковий борг виник на підставі податкового повідомлення  рішення від податкового повідомлення  рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходіів №0000381701 від 06.03.2014, яким нараховано  9190,95грн. та  інше податкове повідомлення-рішення №0245111304 від 22.08.2018р., яким нараховано 45274,75грн. за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання.
Вказана обставина не спростована відповідними доказами і не заперечувалась.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, вище перелічені норми закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний податковий борг позивача згідно зазначених податкових повідомлень  рішень на суму 45274,75грн.  є безумовно безнадійним, оскільки сплив строк давності 1095 днів. 
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Тому, надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія наголошує, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Керуючись ст.ст.  139,  242-244,  250,  308,  311,315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, суд
                                                     П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 р.  - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення неправомірно утриманих коштів, залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

            Колегія суддів:                                                                                  О.В. Карпушова
                                                                                                                                                                                                                                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                                       В.В. Файдюк