ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 листопада 2025 року 	м.Суми	

Справа №581/256/23 
Номер провадження 22-ц/816/967/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 листопада 2024 року, ухваленого в складі судді Бутенка Д.В. у селищі Липова Долина, повне рішення складене 19 листопада 2024 року, -

                                                                  в с т а н о в и в :

23 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія» (далі – ТОВ «Мрія») звернулось із заявою про перегляд рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року за нововиявленими обставинами.
Вимоги заяви мотивовані тим, що зазначеним рішенням суду задоволено частково позов ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі недійсними, зобов`язання повернути земельні ділянки, скасування державної реєстрації прав оренди. Спір стосувався частин земельних ділянок, які позивачка набула на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 листопада 2022 року у справі №581/409/22. Водночас, рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 березня 2024 року у справі №581/409/22, яке набрало законної сили 16 квітня 2024 року, скасоване за нововиявленою обставиною рішенням суду від 17 листопада 2022 року. Отже, у позивачки відсутні права на 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 3,0855 га (кадастровий номер:5923255100:02:003:0190) та 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,14 га (кадастровий номер:5923255100:02:002:0222), що є нововиявленою обставиною, а тому відсутні законні підстави для визнання договорів оренди землі недійсними, зобов`язання повернути земельні ділянки та скасування державної реєстрації прав оренди, тобто рішення суду від 13 липня 2023 року має бути переглянуте за п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, скасоване та ухвалене нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 листопада 2024 року заява ТОВ «Мрія» задоволена.
Скасоване за нововиявленою обставиною рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року.
Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Мрія», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів оренди землі недійсними, зобов`язання повернути земельні ділянки, скасування державної реєстрації прав оренди.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що право власності на земельні ділянки було набуте у порядку спадкування за законом після смерті матері, а судовим рішенням це право було підтверджене, тобто судове рішення не породило, а лише підтвердило раніше набуте право. Таким чином, відмова у задоволені позову про визнання права на частини земельних ділянок не може вважатися істотною обставиною, наслідком якої є перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, їх позиція є чіткою і зрозумілою. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТОВ «Мрія» - Алфімова В.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним Договір оренди землі від 01 листопада 2006 року, укладений між ТОВ «Мрія», як орендарем, та ОСОБА_4 , як орендодавцем, зареєстрований 21 грудня 2016 року в Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за №040663101474, зі змінами, внесеними додатковою угодою від 09 вересня 2015 року, щодо земельної ділянки загальною площею 3,0855 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0190, в частині належного позивачу права власності на цю земельну ділянку в розмірі 2/3 частини (частки). Також визнано недійсним Договір оренди землі від 01 жовтня 2016 року, укладений між ТОВ «Мрія», як орендарем, та ОСОБА_4 , як орендодавцем, зареєстрований 21 грудня 2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 18162393, щодо земельної ділянки загальною площею 0,14 га, кадастровий номер 5923255100:02:002:0222, в частині належного позивачу права власності на цю земельну ділянку в розмірі 2/3 частини (частки). Зобов`язано ТОВ «Мрія» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 3,0855 га (кадастровий номер 5923255100:02:003:0190) в частині належного позивачу права власності на неї в розмірі 2/3 частини (частки) та земельну ділянку площею 0,14 га (кадастровим номер 5923255100:02:002:0222) в частині належного позивачу права власності на неї в розмірі 2/3 частини (частки). Скасоване рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області Демиденка М.В. від 28 листопада 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 26571134, про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ТОВ «Мрія» на земельну ділянку площею 3,0855 га, кадастровий номер 5923255100:02:003:0190, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського (теперішній-Роменський район) району Сумської області та запис про номер відомостей про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 12271307 в частині належного позивачу права власності на цю земельну ділянку в розмірі 2/3 частини (частки). Скасоване рішення державного реєстратора КП «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» В`язівської сільської ради Сумської області Фальченка Ю.Л. від 21 грудня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33047570, про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ТОВ «Мрія» на земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий номер 5923255100:02:002:0222, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Липоводолинської селищної ради Липоводолинського (теперішній-Роменський район) району Сумської області та запис про номер відомостей про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18162393 в частині належного позивачу права власності на цю земельну ділянку в розмірі 2/3 частини (частки). Судом проведено розподіл судових витрат по справі; рішення суду набрало законної сили 21 листопада 2023 року (т. 1 а.с. 196-210, т. 2 а.с. 65-70).
Зазначеним рішенням суду від 13 липня 2023 року встановлено, що оспорювані договори оренди землі укладені не співвласниками ділянок, зокрема не ОСОБА_1 , а не уповноваженою фізичною особою, яка не мала права на розпорядження земельними ділянками ні самостійно за власною ініціативою, ні від імені позивачки. Також судом була встановлена обставина належності ОСОБА_1 на підставі рішення суду від 17 листопада 2022 року права власності на 2/3 частки двох земельних ділянок площами 3,08 та 0,14 га, які набуті в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 .
Рішенням Липоводолинського районного суду від 13 березня 2024 року у цивільній справі № 581/409/22 задоволено заяву Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області про перегляд за нововиявленою обставиною рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 листопада 2022 року за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, скасоване це рішення та відмовлено у задоволенні позову (т. 2 а.с. 197-201).
Постановою Верховного Суду від 17 січня 2024 року у цивільній справі № 581/283/21 скасовано рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 22 листопада 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, відмовлено у задоволенні цієї вимоги. При цьому касаційний суд зазначив, що суди при визначенні початку перебігу позовної давності не звернули увагу на значення не лише безпосередньої обізнаності позивачки про порушення її прав, але й об`єктивної можливості знати про обставини порушення прав. Зокрема, передача земельних ділянок у власність колишнім членам фермерського господарства у розмірі належних їм часток відбулася у 2004 році, спадкоємиця власника земельної частки (паю) ОСОБА_5 – ОСОБА_6 , яка прийняла спадщину та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя не оспорювала надання земельної ділянки в натурі у розмірі частки, яка належала спадкодавцю. Спадкоємці ОСОБА_7 також не оспорювали передачу землі іншій особі. Державний акт про право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 отримала 20 грудня 2005 року, до суду з позовом про визнання його недійним позивачка звернулась у травні 2021 року, тобто загальний (трирічний) строк позовної давності станом на день подачі позову вже сплив. Відтак, позивачка мала об`єктивну можливість знати про обставини порушення її прав, проте за захистом порушеного права звернулась із пропуском позовної давності. Звернення ОСОБА_1 до суду у липні 2018 року з позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 335691, виданого 20 грудня 2005 року на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею, 3,226 га, у задоволенні якого було відмовлено у зв`язку з незалученням до участі у справі належного відповідача, не свідчить про переривання позовної давності, оскільки переривання строку можливе лише в межах загальної позовної давності.
Переглядаючи рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що скасоване рішення суду першої інстанції від 17 листопада 2022 року у цивільній справі № 581/409/22 було правовим обґрунтуванням (підставою) для ухвалення рішення від 13 липня 2023 року, так як первинно обставини в частині набуття ОСОБА_1 права власності на відповідні частки земельних ділянок встановлені саме рішенням суду від 17 листопада 2022 року та в подальшому на це судове рішення та на встановлені у ньому обставини послався суд при викладенні обставин та мотивів у рішенні від 13 липня 2023 року. Також суд вказав, що при відмові позивачці у визнанні за нею права власності на дві земельні ділянки в порядку спадкування одночасно не може зберігати юридичну дію рішення суду про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок. Наведену заявником обставину щодо скасування за нововиявленою обставиною рішення місцевого суду від 17 листопада 2022 року у спорі про визнання права власності на 2/3 частки земельних ділянок площами 3,08 га та 0,14 га за ОСОБА_1 (цивільна справа № 581/409/22) суд вважав такою, що впливає на юридичну оцінку установлених у рішенні суду від 13 липня 2023 року (цивільна справа № 581/256/23) обставин щодо набуття позивачкою в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 (діда позивачки) та ОСОБА_6 (матері позивачки) права власності на 2/3 частки земельного паю при достовірному доведені пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності для захисту її права на спадщину. Саме по собі скасування рішення суду першої інстанції у цивільній справі № 581/409/22 має наслідком інше за змістом вирішення спору у цивільній справі № 581/256/23 щодо визнання договорів оренди землі недійсними, зобов`язання повернути дві земельні ділянки, скасування державної реєстрації прав оренди на них за позовом ОСОБА_1 . Також суд урахував чинність після прийняття постанови Верховним Судом від 17 січня 2024 року у справі № 581/283/21 державного акту на право власності на землю, виданого на ім`я ОСОБА_4 .
Скасувавши за нововиявленою обставиною рішення суду від 13 липня 2023 року, місцевий суд також вирішив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 по суті заявлених вимог у зв`язку з обранням нею неефективного та неналежного способу захисту її права на спадщину при пропуску загального строку позовної давності. При цьому вказав, що право власності на земельний пай одночасно не може належати декільком фізичним особам, оскільки за наслідками касаційного перегляду судового рішення державний акт на частину земельної ділянки не скасовано, як і не оспорені спадкові права позивачки на пай. Водночас, ОСОБА_1 , набувши право на спадщину за законом, не може захистити належне набуття й оформлення цього права в судовому порядку через протиправні дії ОСОБА_4 з підстав пропуску трирічного строку позовної давності та відсутності поважних причин для його пропуску.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику. 
Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (п. 3 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).
Необхідними умовами для кваліфікації обставин нововиявленими є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), якщо спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, або якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору та мають важливе значення для її розгляду.
Як зазначено вище, рішенням Липоводолинського районного суду від 13 березня 2024 року у цивільній справі № 581/409/22, яке залишене без змін постановою Сумського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року, скасоване рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 листопада 2022 року за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на 2/3 частки земельної ділянки площею 3,0855 га (кадастровий номер 5923255100:02:003:0190) та на 2/3 частки земельної ділянки площею 0,14 га (кадастровий номер 5923255100:02:002:0222) як набуті в порядку спадкування за законом, а у задоволенні цих вимог відмовлено.
Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року, яким визнано недійсними договори оренди землі, укладені між ОСОБА_4 та ТОВ «Мрія», обґрунтоване тим, що оспорювані правочини укладені особою без відповідних на це повноважень, а в основу цього рішення покладна обставина набуття ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права на 2/3 частки двох земельних ділянок площами 3,08 та 0,14 га на підставі рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 листопада 2022 року.
Отже, скасування рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 листопада 2022 року у справі № 581/409/22 має правові наслідки, які впливають на встановлені обставини у рішенні Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року, оскільки спростовуються обставини, встановлені судом на час розгляду справи, а наслідком скасування судового рішення буде інше за змістом вирішення спору.
З доводами апеляційної скарги стосовно того, що судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує його набуття на законних підставах колегія суддів повністю погоджується, проте скасоване за нововиявленою обставиною рішення суду від 17 листопада 2022 року у цивільній справі № 581/409/22 має преюдиційний зв`язок із рішенням суду від 13 липня 2023 року у цій справі, оскільки судові рішення пов`язані між собою не лише підтвердженням набуття права на спадщину на законних підставах, але і обставинами набуття відповідних прав на частини земельних ділянок.
Погоджується колегія суддів також і з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог через пропуск ОСОБА_1 строку позовної давності для захисту її права на спадщину, що також встановлено судом касаційної інстанції та додатковї аргументації не потребує.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з наступним його скасуванням та ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Висновки місцевого суду послідовно викладені в мотивувальній частині судового рішення і додаткової аргументації не потребують.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Вирішуючи вимоги заяви, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, підстав для зміни чи скасування якого за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384, 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд, -

                                                         у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 листопада 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов