КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/12770/2025

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                  Справа № 758/6505/24

18 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Рейнарт І.М.
при секретарі             - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Мельник Вероніки Сергіївни на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Захарчук С.С., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
в с т а н о в и в:
 
У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 29 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і фізичною особою  ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якихреалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1263-4817.
На офіційному веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс»(https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Укр Кредит Фінанс»розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме документи: договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «Укр Кредит Фінанс»розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 
При укладенні договору відповідачем здійсненні дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. 
На виконання зазначених вимог позичальнику (відповідачу) було надано одноразовий ідентифікатор A4526 для підписання кредитного договору 1263-4817 від 29черпня 2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 16 000,00 грн.;строк кредитування - 300 днів; базовий період* - 21 день; промо % ставка - 1.00 % в день; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.
Також додатковою угодою від 18вересня 2023 року до договору про відкриття кредитної лінії № 1263-4817 від 29 серпня 2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4000,00 грн.
Позивач зазначав, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі відповідно до умов укладеного кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до додаткової угоди № 1, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс»  через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року.
Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі, в разі отримання ним грошових коштів.
Позивач вказував, що відповідач порушив умови кредитного договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем.
Станом на 07лютого 2024 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить100 000,00 грн, з яких; прострочена заборгованість за кредитом - 20 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року - 80 000,00 гривень.
Відповідно до умов договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за видачу кредиту, за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування
Кредитодавець, відповідно до умов кредитного договору, направив позичальнику вимогу від 27 лютого 2024 року про усунення порушень умов кредитного договору                   № № 1263-4817 від 29серпня 2023 року, однак, дана вимога була проігнорована позичальником, порушення не усунуто.
Посилаючись на те, що відповідач  ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 07 лютого 2024 року у нього утворилась заборгованість, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» просив суд стягнути з  ОСОБА_1 на його користь загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1263-4817 від 29 серпня 2023 року у розмірі 100 000,00грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 20 000,00 грн, простроченазаборгованість за нарахованими процентами - 80 000,00 грн.
Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (01133,              м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 38548598) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за тілом кредиту за кредитним договором від 29.08.2023 року та додатковою угодою до договору від 18.09.2023 року у загальному розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн.
У задоволенні решти вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Мельник Вероніка Сергіївна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) загальної суми заборгованості за кредитним договором № 1263- 4817 від 29 серпня 2023 року в розмірі 100 000,00 (сто тисяч грн. 00 коп.) гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 20 000,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 80 000,00 гривень.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням судом норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що у кредитному договорі №12634817 від 29.08.2023 року сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і ОСОБА_1 погодився з такими умовами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A4526.
Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленого ст. 627 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки.
В матеріалах справи міститься обгрунтований розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками.
 Звказаного розрахунку заборгованості вбачається, що з 29.08.2023 року по 18.09.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за Промо-ставкою, яка становить 1.00%, оскільки, відповідно до п.10.1. договору, за кожен день користування кредитом протягом перших 21 (двадцять один) календарних днів першого Базового періоду, така процентна ставкаяка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця (20 днів х 160,00 грн. в день = 3 200,00 грн.).
18.09.2023 року - що є останнім днем першого базового періоду - 21 день, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»  та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду відповідно до умов якої відповідачу було надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 4 000,00 грн. (міститься в матеріалах справи).Таким чином сума боргу збільшилась до 20 000,00 грн. (1 день х 200,00 грн. в день = 200,00 грн.). 18.09.2023 року - відповідачем було внесено платіж у розмірі 3 400,00 грн., які було враховано на погашення процентів за користування кредитними коштами.
За період з 19.09.2023 року по 09.10.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за зниженою процентною ставкою, яка становить 2,5 % (дві цілих, п?ятдесят сотих відсотки(-ів)), оскільки відповідачем було внесено кошти на погашення заборгованості (21 день х 500,00 грн. в день = 10 500,00 грн.).
За період з 10.10.2023 року по 04.02.2024 року (включно) було застосовано стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості зі сплати процентів (118 днів х 600,00 грн. в день = 70 800,00 грн.).
З вищезазначеного вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за несплаченими відсотками станом на 07.02.2024 року становить: 3 200,00 грн. (з 29.08.2023 року по 18.09.2023 року) + 200,00 грн (за 18.09.2023 року) + 10 500,00 грн (з 19.09.2023 року по 09.10.2023 року) + 70 800,00 грн (10.10.2023 року по 04.02.2024 р.) = 84 700,00 грн. - 3400,00 (внесений платіж) = 81 300,00 грн.
При цьому, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме, щодо  часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 1 300,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме:прострочену заборгованість за кредитом - 20 000,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 80 000,00 гривень, що разом становить 100 000,00 (сто тисяч грн. 00 коп.) гривень.
Отже, позивач має законне право на нарахування процентів (згідно п. 4.10. та п. 10.1. договору) протягом строку договору (згідно п. 4.12. договору), що останнім і було здійснено та відображено у розрахунку заборгованості (що міститься у матеріалах справи).
До того ж, проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1054, 10561 ЦК України та вони не є компенсацією у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилково висновку про те, що позивачем не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки позивачем до позовної заяви було долучено розрахунок заборгованості за нарахованими відсотками, а тому  суд першої інстанції  своїм рішенням  позбавив позивача  його законного права на отримання відсотків за користування відповідачем кредитними коштами.
 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
 
В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 серпня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1263-4817 (далі - договір) (а.с. 63-75).
Відповідно до п. 2.2. договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим договором становить 16 000 грн; дата видачі кредиту - 29.08.2023 року; строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику; дата повернення (виплати) кредиту 23.06.2024року - пункти 4.1.. 4.2., 4.12. договору.
Відповідно до пункту 4.7. договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у цьому договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.
Згідно з п. 4.10. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою:
Стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою).
Пільгова процентна ставка становить 2, 5 % за кожен день користування редитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця - пункт 10.1 договору.
Позичальник, за умови дотримання вимог, п.п. 10.2,, 10.3. цього договору, користується програмою лояльності кредитдовця та сплачує проценти за користування кредитом, зокрема, за промо-ставкою, що становить 1,00 % за кожен день користування кредитом протягом перших 21 (двадцять один) календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця - пункт 10.1. договору.
 Сплату прцентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених графіком платежів (який є додатком № 3 до договору), дат, які є останніми днями відповідних базових періодів; у разі несплати процентів за користування кредитом не пізніше останнього дня будь-якого базового періоду, позичальник зобов`язаний, починаючи із наступного календарного дня, сплачувати проценти за користування кредитом кожного календарного дня строку кредитування до дати погашення простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у повному обсязі - пункт 4.9. договору.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 572 465,0% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 160 000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом- пунки 4.14. договору.
Кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми (кредиту) на банківський рахунок позичальника з використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу - пункт 4.6. договору.
Відповідно до пункту 7.1., 8.1 договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України, цього договору та Правил.
 Згідно з пунктуом 4.3. договору кредитодавець протягом строку дії цього договору в односторонньому порядку має право запропонувати позичальнику збільшити розмір кредиту, що надається позичальнику за цим договором. Надання додаткових грошових коштів позичальнику у рахунок кредиту відбувається на підстав додаткової угоди до цього договору, порядок якої визначається цим договором.
18 вересня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено укладено додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1263-4817, за умовами якої  зобов`язався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти у розмірі 4 000 грн, позичальник зобов`язується повернути суму неповернутого кредиту у строки та на умовах, викладених у договорі, з урахуванням умов цієї додаткової угоди та сплатити проценти за користування вказаними грошовими коштами у розмірі та на умовах, передбачених договором (а.с. 27-28).
Довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 підтверджується здійснення (перерахування) коштів 29 серпня 2023 року, 18 вересня 2023 року на картку № НОМЕР_2 у розмірі                    16 000 грн та 4 000 грн, платежі № 2357950294 № 2367248085 (а.с. 25).
Відповідно до листа АТ «ПриватБанк» було здійснено перерахування коштів від ТОВ «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay, в тому числі за договором № 1263-4817 від 29.08.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Укр Кредит Фінанс» здійснило перерахування кредитних коштів 29 серпня 2023 року у розмірі 16 000,00 грн та 18 вересня 2023 року у розмірі 4 000,00 грн на рахунок НОМЕР_2 , який був зазначений ОСОБА_1 під час укладання договору (а.с. 31-41).
Розрахунок заборгованості за договором свідчить про те, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору.
За пред`явленим позовом кредитором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» станом на 07 лютого 2024 року сума заборгованості за кредитним договором становить                    100 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 20 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року - 80 000,00 гривень (а.с. 22-24).
 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позичальник  ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка в частині простроченої заборгованості за основною сумою боргу в сумі 20 000,00грнпідлягає стягненню з  ОСОБА_1 у заявленому кредитором розмірі.
Відмовляючи у задоволенні позову щодо складової боргу в частині прострочених процентів за користування кредитом, розмір яких відповідно до заявлених вимог позивача за період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року становить                             80 000,00 гривень, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів на обґрунтування вимог щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, не вказано розміру облікової ставки та інших факторів, а тому правові підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом у розмірі 80 000 грн відсутні.
З такими висновками  суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.
За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до  статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено  статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика, кредит, банківський вклад), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (далі - Закон  № 675-VIII) , який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону  № 675-VIII (в редакції, чинній на час укладення договору) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону № 675-VIII  електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 12 Закону № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675-VIII передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону                        № 675-VIII.
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції на підставі належної правової оцінки обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, дійшов обґрунтованого висновку про укладеність 29 серпня 2023 року між сторонами кредитного договору № 1263-4817, а також додаткової угоди від 18 вересня 2023 року до нього, шляхом його підписання  ОСОБА_1 за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, а також отримання відповідачем кредитних коштів у загальному розмірі 20 000,00 грн.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.  
Заборгованість в частині основної суми боргу (суми позики) у розмірі                     20 000,00 грн, що обліковується за позичальником  ОСОБА_1 , підтверджується зібраними та дослідженими доказами у справі. Доказів погашення заборгованості в цій частині складової боргу відповідачем не надано та матеріали справи не містять.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач порушив умови кредитного договору та допустив кредитну заборгованість, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20 000,00 грн на користь кредитора (позивача).
Разом з тим, суд першої інстанції, установивши у ході розгляду справи, що позичальник згідно кредитного договору взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорах термін грошові отримані в кредит кошти не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову щодо складової боргу в частині прострочених процентів за користування кредитом, розмір яких,відповідно до заявлених вимог позивача за період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року становить 80 000,00 гривень,виходячи з того, що позивачем не надано доказів на обґрунтування вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, а саме: не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості за нарахованими відсотками, не вказано розміру облікової ставки та інших факторів.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справах про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави, кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме, надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У справі, яка переглядається, фактичні обставини справи вказують на те, що позивач (кредитор) довів належними і допустимими доказами факт укладення між ним та  ОСОБА_1 кредитного договору, надання позичальнику кредитних коштів, тобто, виконання належним чином своїх обов`язків. 
Заявлені позивачем вимоги про сплату процентів за користування грошовими коштами, що були надані як позика (кредит), та обраховані позивачем (кредитором) на узгоджених сторонами умовами договору відповідно до п.п. 4.10., 10.1. кредитного договору, а саме:стандартна процентна ставка становить 3% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання позичальником права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою та/або пільговою процентною ставкою); пільгова процентна ставка становить 2, 5 % за кожен день користування редитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця; промо-ставка, що становить 1,00%, за кожен день користування кредитом протягом перших 21 (двадцять один) календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця.
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору № 1263-4817 від 29 серпня 2023 року та додаткової угоди від 18 вересня 2023 року до нього. Зазначений договір недійсним в частині сплати процентів за користування позикою не визнано.
При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за договором, який долучений позивачем при поданні позовної заяви до суду, та свідчить про те, що під час дії договору мало місце прострочення сплати позичальником чергових платежів по кредиту та процентів за користування кредитом в рамках укладеного кредитного договору. Станом на 07 лютого 2024 року за позичальником обліковується прострочена заборгованість в сумі 100 000,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 20 000,00 гривень; прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року - 80 000,00 гривень. За вказаний період позичальником сплачено 18 вересня 2023 року один платіж у розмірі 3 400,00 грн на виконання зобов?язання і вказані кошти зараховані кредитором в рахунок погашення боргу за простроченими процентами за користування кредитом (а.с. 22-24).
Так, розрахунком заборгованості підтверджується, що з 29 серпня 2023 року по 18вересня 2023 року нарахування процентів здійснено кредитором за промо-ставкою, яка становить 1.00% (20 днів х 160,00 грн в день = 3 200,00 грн.).
18 вересня 2023 року, що є останнім днем першого базового періоду (21 день), між кредитором та позичальником  ОСОБА_1 укладено додаткову угоду відповідно до умов якої відповідачу надано додаткові грошові кошти у кредит за договором у сумі 4 000,00 грн, а відтак, сума боргу збільшилась до 20 000,00 грн (1 день х 200,00 грн в день = 200,00 грн). 
18 вересня 2023 року позичальником (відповідачем у справі) внесено платіж у розмірі 3 400,00 грн, який зарахований кредитором на погашення процентів за користування кредитними коштами.
Враховуючи внесені кошти на погашення заборгованості, кредиторза період з 19вересня 2023 року по 09жовтня 2023 рокуздійсним нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, яка становить 2,5 % (21 день х 500,00 грнв день =                   10 500,00 грн).
За період з 10жовтня 2023 року по 04лютого 2024 року кредитором (позивачем у справі) застосовано стандартну процентну ставку 3,0 %, у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості зі сплати процентів (118 днів х 600,00 грн в день =                70 800,00 грн).
Відповідно до розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості відповідача за несплаченими відсотками станом на 07 лютого 2024 року становить:                  3 200,00 грн. (з 29.08.2023 року по 18.09.2023 року) + 200,00 грн (за 18.09.2023 року) +   10 500,00 грн (з 19.09.2023 року по 09.10.2023 року) + 70 800,00 грн (10.10.2023 року по 04.02.2024 року) = 84 700,00 грн. - 3400,00 (внесений платіж) = 81 300,00 грн.
Крім того, як свідчать вимоги позову і такі доводи містяться в апеляційній скарзі позивача, позивачем (кредитором) було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме: часткового списання  позичальнику заборгованості  за нарахованими процентами у сумі 1 300,00 гривень, а відтак, прострочена заборгованість за нарахованими процентами за період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 рокувизначена позивачем в сумі 80 000,00 гривень, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідача  ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду визнає належним та допустимим письмовим доказом поданий позивачем розрахунок заборгованості. Він містить обов`язкові реквізити, у тому числі, прізвище, ім`я, по батькові позичальника  ОСОБА_1, номер та дата кредитного договору, відображені як сума виданого кредиту, так і сплачені позичальником платежі на виконання кредитного зобов`язання, періоди та суми виникнення заборгованості, на основі аналізу яких позивач визначив розмір заборгованості позичальника.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.
Таким чином, суд першої інстанції, у межах наданих йому процесуальним законодавством повноважень, врахувавши поданий позивачем розрахунок при визначенні заборгованості за тілом кредиту, не був позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості в частині складової боргу за нарахованими процентамиза користування кредитом, якщо не погодився з розрахунком в цій частині пред?явлених вимог, наданим позивачем, оскільки незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.
Отже, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору в частині складової боргу за нарахованими процентамиза користування кредитом, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентамиза період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року.
В цій частині доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження.
 
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам в частині складової боргу за нарахованими процентамиза користування кредитом, колегія суддів, виходить з такого.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 зазначив, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Колегія суддівапеляційного суду, перевіряючи розрахунок заборгованості в частині складової боргу за нарахованими процентами за користування кредитом, не може погодитися з його правильністю, з огляду на таке.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%,  з 22.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5%,  з 20.08.2024  року- денна ставка не більше 1%.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону                          № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Досліджуючи розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, колегія суддів апеляційного суду встановила, що позивачем розмір заборгованості за нарахованими процентамив сумі 80 000,00 грн обраховано з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року, з якого: за період з 29 серпня 2023 року по 18 вересня 2023 року здійснено розрахунок, виходячи за промо-ставкою, яка становить 1.00% (20 днів х 160,00 грнв день), за період з 19вересня 2023 року по 09жовтня 2023 рокуза ставкою 2,5% за кожен день користування кредитом (21 день х 500,00 грнв день); за період з 10жовтня 2023 року по 04лютого 2024 рокуза ставкою 3,0% за кожен день користування кредитом (118 днів х 600,00 грн в день).
Визначаючи розмір заборгованості вчастині процентів за користування позикою у межах погодженого сторонамидоговору строку надання позики, колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», виходячи з того, що денна ставка відсотків, починаючи: - з 24.12.2023 року має бути не більше 2,5%,  з 22.04.2024 року - не більше 1,5%,  з 20.08.2024 року- не більше 1%, встановила, що борг за складовою заборгованості зі сплати процентів за користування позикою у розмірі 3 400,00 грн за період з 29 серпня 2023 року по 18 вересня 2023 року не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки, оскільки за цей період  позивачем здійснено розрахунок, виходячи із зниженої процентої ставки (промо-ставки) 1.00% в день.
 Не перевищує максимальний розмір денної процентної ставки і обрахований позивачем розмір боргу в сумі 10 500,00 грнзі сплати процентів за користування кредитом за період з 19 вересня 2023 року по 09 жовтня 2023 року (21 день х 2,5%(500,00 грн) в день) та за період з 10 жовтня 2023 року по 23 грудня 2023 року (75 днів х 3,0% (600,00 грн в день) у розмірі 45 000,00 грн.
Разом з тим, обчислення, наведені позивачем в частині заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за період з 24 грудня 2023 року по 04лютого 2024 року, що проведені за ставкою 3,0% за кожен день користування кредитом, не узгоджуються із приписами Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг»                    № 3498-ІХ, якими визначено що, починаючи з 24 грудня 2023 року (дата набрання чинності закону) по 21 квітня 2024 року денна ставка має становити не більше 2,5%.
За проведеними обчисленнями, з урахуванням максимального розміру денної процентної ставки 2,5%, що діє з  24 грудня 2023 року, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що за період з 24 грудня 2023 року по 04лютого 2024 рокурозмір процентів, який підлягає стягненню з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», становить 21 500,00 грн ( 43 днів х 500,00 грн в день).
При цьому, колегією суддів враховується, що 18 вересня 2023 року позичальником (відповідачем у справі) внесено платіж у розмірі 3 400,00 грн, який зарахованих кредитором на погашення процентів за користування кредитними коштами, а також позивачем (кредитором) було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 1 300,00 гривень.
Отже, в межах заявлених позивачем вимог в частині складової боргу за нарахованими процентамиза період з 29 серпня 2023 року по 04 лютого 2024 року, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованості у розмірі              75 700,00 грн  (3 400,00 грн +10 500,00 грн+ 45 000,00 грн +21 500,00 грн) за мінусом              3 400,00 грнта 1 300,00грн). В інший частині вимог про стягнення заборгованості за складовою боргу за нарахованими процентами слід відмовити.
Перевіривши в межах доводів апеляційної скарги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, не дослідив та не надав належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору в частині складової боргу за нарахованими процентами, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.
Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справив частині складової боргу за нарахованими процентами, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення в цій частині нового судового рішення по суті заявлених вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими процентами, які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови підлягають частковому задоволенню. В іншій частині (в частині стягнення заборгованість за тілом кредиту) заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року слід залишити без змін.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог -  частина 1 статті 141 ЦПК України.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.
При поданні позовної заяви «Укр Кредит Фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, за подання апеляційної скарги - 3633,60 грн.
Позовні вимоги «Укр Кредит Фінанс» задоволено частково (75,70%), а тому понесені позивачем та документально підтвердженні судові витрати, що складються із судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у пропорційному розмірі до задоволених вимог, що складає загальний розмір 4584,40 грн (1833,76 грн + 2750,64 грн), слід покласти на відповідача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 204, 526, 530, 610, 611,  626, 628, 629, 638, 639, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 Закону України « Про електронну комерцію», ст.ст. 12, 76, 80, 81, 89, 141,  367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - Мельник Вероніки Сергіївнизадовольнити частково.
Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими процентамиі в частині розподілу судових витрат між сторонамискасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1  в частині стягнення заборгованість за нарахованими процентамизадовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за нарахованими процентамиза кредитним договором № 1263-4817 від 29 серпня 2023 року та додаткової угоди від 18 вересня 2023 року у розмірі 75 700,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами - відмовити.
Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 рокув частині стягнення заборгованість за тілом кредиту залишити без змін.
 Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 38548598) судовий збір, сплачений за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у загальному розмірі 4584,40 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

 
         Головуючий:                                       Судді: