ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/12978/25	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року (суддя Голобутовський Р.З.) у справі № 160/12978/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №045750015101 від 12.12.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу позивачки за Списком №2 періоди роботи: з 01.01.1993 по 10.03.1994 згідно довідки №23/3404 від 28.09.2021, виданої ПАТ "Укртелеком" Дніпропетровська філія, з 11.03.1994 по 15.11.1994 згідно довідки №23/3404 від 28.09.2021, виданої ПАТ "Укртелеком" Дніпропетровська філія, з 16.01.2003 по 30.07.2005 згідно довідки №23/3403 від 28.09.2021, виданої ПАТ "Укртелеком" Дніпропетровська філія;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення - 31.10.2023. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2023 позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивачка не погоджується з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах, досягла встановленого пенсійного віку та має необхідний пільговий стаж роботи. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №045750015101 від 12.12.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачці;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу позивачки за Списком №2 періоди роботи: з 01.01.1993 по 10.03.1994 згідно довідки №23/3404 від 28.09.2021, виданої ПАТ "Укртелеком" Дніпропетровська філія, з 11.03.1994 по 15.11.1994 згідно довідки №23/3404 від 28.09.2021, 
виданої ПАТ "Укртелеком" Дніпропетровська філія, з 16.01.2003 по 30.07.2005 згідно довідки №23/3403 від 28.09.2021, виданої ПАТ "Укртелеком" Дніпропетровська філія;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву позивачки від 31.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п. "б" ст. 13 Закону України від 02.03.2015 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у цьому рішенні, та зарахованих періодів роботи позивачки до пільгового стажу.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV.
Оскільки записи в трудовій книжці позивачки про роботу на відповідних посадах не містять відомостей про характер зайнятості на цих посадах (повний робочий день), дослідження уточнюючих довідок є обов`язковим.
Суд з`ясував, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області діяло протиправно, зазначаючи на відсутності довіреності (наказу) на право підпису, оскільки Порядок № 637 не містить такої вимоги.
Суд вказав, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Згідно уточнюючої довідки від 28.09.2021 №23/3404 позивачка з 01.01.1993 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 15.11.1994 працювала на посадах за Списком №2, в наявності відомості про зайнятість на повний робочий день, а також про проведення атестації.
Згідно уточнюючої довідки від 28.09.2021 №23/3403 позивачка з 16.01.2003 по 30.07.2005 працювала на посадах за Списком №2, наявності відомості про зайнятість на повний робочий день, а також про проведення атестації.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивачки за Списком №2.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком вважав за необхідне зобов`язати належний орган Пенсійного фонду України повторно розглянути заяву позивачки від 31.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п. "б" ст. 13 Закону України від 02.03.2015 №213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що відсутні підстави для зарахування позивачці до пільгового стажу роботи періодів згідно довідок №23/3404 від 28.09.2023 та №23/3403 від 28.09.2021, оскільки у довідках не зазначено посилання на первинні документи, а також оскільки вони містять підпис директора по роботі з персоналом та організаційного розвитку, який не має права підпису. Вважає, що закон №1058 є пріоритетним щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Зауважує, що ст.114 Закону №1058 є чинною, а тому підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. Вважає, що спірне рішення є правомірним, адже у позивачки відсутній необхідний пільговий стаж роботи по Списку №2.
Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 31.10.2023 позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
12.12.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №045750015101  про відмову в призначенні пенсії (за списком 2). В обґрунтування відмови у призначенні пенсії, відповідачем зазначено наступне:
- вік заявниці 53 роки 01 місяць 27 днів;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 31.10.2023;
- страховий стаж особи становить 33 роки 02 місяці 00 днів;
- пільговий стаж на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 10 років 05 місяців 19 днів.
В рішенні вказано, що відсутні підстави для зарахування позивачці до пільгового стажу роботи періодів роботи з 01.01.1993 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 15.11.1994 згідно наданої довідки №23/3404 від 28.09.2023, та періоди з 16.01.2003 по 30.07.2005 згідно довідки від 28.09.2021 №23/3403, що видані ПАТ “Укртелеком” Дніпропетровська філія, оскільки у довідках не зазначено повне посилання на первинні документи (накази, особові рахунки та ін.), що не відповідає Постанові №637, а також документ містить підпис директор по роботi з персоналом та організаційного розвитку, який не має права підпису за відсутності довіреності.
До страхового стажу зараховано всі періоди.
Відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки заявниця не досягла віку 55 років.
Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII.
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
У відповідності до пункту 3 резолютивної частини рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, з 23.01.2020 правила призначення пенсій за Списком №2 регламентуються одночасно пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону №2148-VIII.
Таким чином, відносно позивачки правила вказаних нормативних положень містять розбіжність у величині показника вікового цензу, що є однією з умов призначення пенсії жінкам за Списком №2, який складає 50 років за пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом №213-VIII та 55 років за пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV у редакції Закону №2148-VIII.
Вирішуючи спір у цій справі, у межах спірних правовідносин слід віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивачки Закону, а саме: положенням пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, виходячи з такого.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Таким чином, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, а не Закону №1058-ІV. Зворотні аргументи скаржника колегія суддів відхиляє.
Спірним рішенням пенсійного органу №045750015101 визначено, що вік заявниці 53 роки 01 місяць 27 днів.
В свою чергу, оскільки у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020, пенсійний орган протиправно відмовив позивачці у призначенні пенсії через відсутність на дату звернення необхідного пенсійного віку.
Стосовно зарахування спірних періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2.
Так, у спірному рішенні №045750015101 пенсійний орган дійшов висновку, що відсутні підстави для зарахування позивачці до пільгового стажу роботи періодів роботи з 01.01.1993 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 15.11.1994 згідно наданої довідки №23/3404 від 28.09.2023, та періоду з 16.01.2003 по 30.07.2005 згідно довідки від 28.09.2021 №23/3403, що видані ПАТ “Укртелеком” Дніпропетровська філія.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Разом з тим, згідно змісту уточнюючої довідки від 28.09.2021 №23/3404 позивачка з 01.01.1993 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 15.11.1994 працювала на посадах за Списком №2, в наявності відомості про зайнятість на повний робочий день, а також про проведення атестації.
Згідно змісту уточнюючої довідки від 28.09.2021 №23/3403 позивачка з 16.01.2003 по 30.07.2005 працювала на посадах за Списком №2, наявності відомості про зайнятість на повний робочий день, а також про проведення атестації.
Приписами ч.3 ст.44 Закону №1058 визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Законодавством не передбачено обов`язку пенсіонера (особи, яка звертається за призначенням пенсії) подавати разом із відповідною заявою первинні документи, які б підтверджували відомості, відображені в уточнюючій довідці, виданій підприємством, на якому працювала така особа.
Колегія суддів відзначає, що повноваженнями перевіряти обґрунтованість видачі уточнюючих довідок та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, наділені органи Пенсійного фонду України.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Колегія суддів враховує, що відповідно до позиції, яка висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019 у справі №593/283/17 та від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а і враховується судом при розгляді цієї справи, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Апеляційний суд вважає, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.
Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, спірні періоди роботи позивачки з 01.01.1993 по 10.03.1994, з 11.03.1994 по 15.11.1994 з 16.01.2003 по 30.07.2005 підлягають зарахуванню до її пільгового стажу за Списком №2. 
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №045750015101 від 12.12.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивачці, є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області  залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі № 160/12978/25 - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 14.10.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров