ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8934/25 Справа № 204/7246/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Петешенкової М.Ю., Свистунової О.В. 
за участі секретаря Піменової М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року у справі за заявою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі №204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), - 

В С Т А Н О В И Л А:

       У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю та надання звіту в порядку ст. 453-2 ЦПК України на судове рішення по справі № 204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ “Банк Форум” про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).
       Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 травня 2025 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 . Зобов`язано боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року в сумі 526 228 грн. 84 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн. В іншій частині вимог заяви – відмовлено (т.14 а.с. 9-12).
       13 червня 2025 року від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб – Кібець Р.Р. надійшов Звіт про виконання судового рішення. У вказаному Звіті про виконання судового рішення зазначено, що присуджені до стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку та моральної шкоди у загальному розмірі 409 046 грн. 21 коп. (531 228 грн. 84 коп. – 95621 грн. 19 коп.. ПДФО та 26 561 грн. 44 коп. військового збору), 53 122 грн. 88 коп. виконавчого збору та 195,30 грн. витрат виконавчого провадження перераховані на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві, в порядку, визначеному Законом України “Про виконавче провадження”, що підтверджується платіжними інструкціями від 12 червня 2025 року. У зв`язку з цим просив прийняти звіт Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого змінений ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року (т.14 а.с.68, 69).
       16 червня 2025 року від стягувача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення (заперечення) щодо наданого звіту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У поясненнях зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб лише частково виконав судове рішення, утримавши в якості відрахування частину платежів. Позивач вважає таке рішення невірним, оскільки рішенням суду по справі № 204/7246/13 відбулось стягнення заробітної плати на користь позивача за період часу з 2013 року по 2018 рік. Незаконне звільнення позивача відбулось у жовтні 2018 року уповноваженим працівником Фонду гарантування на ліквідацію ПАТ “Банк Форум”. Рішення судів проігнороване і не було виконано працівником Фонду гарантування вкладів до повної ліквідації ПАТ “Банк Форум” у 2019 році. Разом з цим, з 1 грудня 2024 року розмір військового збору було підвищено з 1,5% до 5%. Також вважає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в даному випадку не є податковим агентом. Просив врахувати письмові пояснення заявника та у зв`язку з частковим виконанням рішення суду застосувати норми п. 7 ст. 453-4 ЦПК України, згідно з якою якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 ЦПК України (т.14 а.с.84, 85).
Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року прийнято звіт Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання судового рішення у справі №204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ “Банк Форум” про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ). В порядку ч. 7 ст. 453-4 ЦПК України встановлено новий строк для подання звіту. Зобов`язано боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ЄДРПОУ - 21708016) у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі №204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року в сумі 526 228 грн. 84 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.
В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб просить ухвалу суду від 16 липня 2025 року, якою прийнято звіт про виконання судового рішення у справі №204/7246/13-ц та зобов`язано боржника у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви  ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та надання звіту в порядку ст. 453-2 ЦПК України на судове рішення по справі № 204/7246/13-ц, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       У відповідності до ч.1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
       Відповідно до ст. 124 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
       Згідно положень ст.18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
       Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.
       Згідно ст.129-1Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
       Так, судовий контроль за виконанням судових рішень встановлено розділом VII ЦПК України.
       Відповідно до ч. 1 ст. 453-3 ЦПК України суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.
       Згідно з ч. 1 ст. 453-4 ЦПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу.
       У частині 7 статті 453-4 ЦПК України визначено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу.
       У справі встановлено, 12 червня 2025 року боржником - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було перераховано на рахунок Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ): 
- 409 046 грн. 21 коп. з призначенням платежу – стягнення заборгованості за виконавчим листом № 204/7246/13, виданим 06 березня 2024 року на користь ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 74423281, що підтверджується платіжною інструкцією № 1358 від 12 червня 2025 року (т.14 а.с.74);
- 53 122 грн. 88 коп. з призначенням платежу – сума виконавчого збору по виконавчому провадженню № 74423281, що підтверджується платіжною інструкцією № 1359 від 12 червня 2025 року (т.14 а.с. 74);
- 195,30 грн. з призначенням платежу – сума витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 74423281, що підтверджується платіжною інструкцією № 1360 від 12 червня 2025 року (т. 14, а.с. 75).
       Крім того, 12 червня 2025 року боржником - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було на рахунок Головного УДКСУ у м. Києві було перераховано:
- 95 621 грн. 19 коп. з призначенням платежу – 101 ПДФО з виплати заборгованості на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 204/7246/13, виданим 06 березня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 1361 від 12 червня 2025 року (т.14. а.с. 75);
- 26 561 грн. 44 коп. з призначенням платежу – 101 військовий збір з виплати заборгованості на користь ОСОБА_1 за виконавчим листом № 204/7246/13, виданим 06 березня 2024 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 1362 від 12 червня 2025 року (т. 14 а.с. 76).
       Судом встановлено, із загальної суми 531 228 грн. 84 коп., яку стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 за судовим рішенням у справі №204/7246/13-ц, на користь ОСОБА_1 було сплачено 409 046 грн. 21 коп., а інші 122 182 грн. 63 коп. були відраховані в якості податків та зборів, а саме: - 95 621 грн. 19 коп. (тобто 18% від загальної суми заборгованості) відраховано як податок на доходи фізичних осіб та 26 561 грн. 44 коп. (тобто 5% від загальної суми заборгованості) відраховано як військовий збір.
       У письмових запереченнях від 16 червня 2025 року стягувач  ОСОБА_1   визнавав, що отримав сплачені йому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб грошові кошти у сумі 409 046 грн. 21 коп. в рахунок виконання судового рішення по справі №204/7246/13-ц.
       Враховуючи, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 було виплачено грошові кошти, присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про прийняття Звіту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про виконання судового рішення у справі №204/7246/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ “Банк Форум” про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, заінтересовані особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ).
       Однак, стягувач ОСОБА_1 , заперечуючи проти наданого Фондом гарантування вкладів фізичних осіб звіту про виконання судового рішення та не погоджуючись з виплаченим розміром заборгованості, посилався на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є податковим агентом відносно позивача, а якби і був ним, то оподаткування мало здійснюватись за іншими, меншими, ставками податків та зборів, а тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на виконання судового рішення по справі № 204/7246/13-ц має здійснити на користь ОСОБА_1 доплату.
       У підпункті 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
       Згідно з підпунктами 168.1.1 та 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до відповідного бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.
       Крім того, згідно п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
       При цьому, відповідно до п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента, серед іншого, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
       До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються також і доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту) (п.п. 164.2.1. п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).
       Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб і військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПКУ, і ставку військового збору, встановлену пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ.
       Середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Отже, якщо юридична особа відшкодовує (виплачує) на користь фізичної особи середній заробіток за час вимушеного прогулу, то ця особа, виступаючи щодо такої фізичної особи податковим агентом, зобов`язана (у випадках, передбачених Податковим кодексом України) утримати і перерахувати податок із суми такого доходу.
       Таким чином, враховуючи викладене, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує судове рішення та виплачує на користь ОСОБА_1 присуджені з ліквідованого банку — ПАТ “Банк Форум” за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 526 228 грн. 84 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн., виступає щодо колишнього працівника ліквідованого банку - ОСОБА_1 податковим агентом та зобов`язаний утримати і перерахувати податок з даної суми.
       Суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику. Внаслідок цього виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Тобто, працівник отримує середній заробіток вже після утримання з нього ПДФО та військового збору.
       Колегія суддів звертає увагу, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.
       Встановлено судом, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір було відраховано з загальної суми 531 228 грн. 84 коп. за ставками податків та зборів, які були чинними на момент здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб їх виплати, тобто станом на 12 червня 2025 року.
       На теперішній період часу ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами (п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України).
       Крім того, згідно з підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України ставка військового збору становить: для платників, зазначених у підпункті 1 підпункту 1.1 цього пункту, - 5 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту, крім доходів, які оподатковуються за ставкою, визначеною підпунктом 4 цього підпункту.
       Отже, з суми, яка підлягає стягненню за судовим рішенням по справі №204/7246/13-ц, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відрахував 18% - ПДФО та 5% - військовий збір.
       Однак, ставка військового збору у розмірі 5% була встановлена Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану” № 4015-IX від 10 жовтня 2024 року, який набрав чинності 01 грудня 2024 року, а до цього часу ставка військового збору була встановлена у розмірі 1,5%, яка була введена з 03 серпня 2014 року Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України” № 1621-VII від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 03 серпня 2014 року.
       Пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану” № 4015-IX від 10 жовтня 2024 року, закріплює, що доходи платників військового збору - осіб, визначених пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, нараховані за наслідками податкових періодів до набрання чинності цим Законом, оподатковуються за ставкою військового збору, що діяла до набрання чинності цим Законом, незалежно від дати їх фактичної виплати (надання), крім випадків, прямо передбачених Податковим кодексом України.
       Також судом встановлено, що рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого було змінено ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, тривалий час не виконувалося з незалежних від стягувача причин.        На час виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов`язку сплатити на користь ОСОБА_1 присуджених за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середнього заробітку та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. діяла ставка військового збору – 1,5%.
       Крім того слід враховувати, що реалізація права особи на отримання присудженого їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу має здійснюватися за нормами, чинними на момент вираження волевиявлення такої особи у формі конкретних дій (звернення до відповідного суб`єкта з рішенням суду про його виконання, в даному випадку звернення стягувача до ДВВС з судовим рішенням по даній справ для його примусового виконання), а розпочатий процес реалізації права повинен бути завершений за чинним на момент початку такого процесу законом.
       У контексті застосування принципу незворотності дії закону у часі це означає, що у разі, якщо правовідносини стосовно реалізації певного права розпочато у період чинності нормативно-правового акта, за умови, що особа здійснила конкретні дії, що виражають її волевиявлення стосовно реалізації права (звернулась до відповідного суб`єкта, подала на примусове виконання судове рішення, яке набрало законної сили тощо), то особа повинна мати можливість закінчити реалізацію відповідного права за тими нормами, що діяли на момент початку реалізації відповідного права, навіть якщо до завершення реалізації права вони втратили чинність або були змінені.
       Слід зазначити, під час виконання судового рішення по справі №204/7246/13-ц Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснив відрахування військового збору у розмірі більшому, ніж належало, що суперечить пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у період дії воєнного стану” № 4015-IX від 10 жовтня 2024 року.
       Отже, утримання більшої суми податків боржником призвело до того, що рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі №204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого змінено ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, виконано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не в повному обсязі, та позбавило стягувача відповідної частини грошових коштів, які мають бути виплачені йому згідно з рішенням суду.
       Крім того, розмір ставки ПДФО у розмірі 18%, яка визначена у п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України був встановлений Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році” № 909-VIII від 24 грудня 2015 року, який набрав чинності 01 січня 2016 року.
       Таким чином, оскільки на момент набрання законної сили рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц, порядок та спосіб виконання якого було змінено ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, та на момент виникнення у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб обов`язку сплатити на користь ОСОБА_1 присуджені вказаним рішенням суду до стягнення грошові кошти, в Україні ставка ПДФО була встановлена на рівні 18%, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вірно відрахував ПДФО з суми, яка підлягає стягненню за судовим рішенням по справі № 204/7246/13-ц, саме за ставкою 18%.
       Однак, зі Звіту про виконання судового рішення було встановлено, що судове рішення виконано не в повному обсязі та необхідне утримання податків у розмірі визначеному Податковим кодексом.
       Враховуючи викладене, суд першої інстанції обгрунтовано, відповідно ч. 7 ст. 453-4 ЦПК України, встановив новий строк для подання звіту та зобов`язати боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у строк протягом двадцяти календарних днів з дня отримання даної ухвали подати звіт про виконання судового рішення - ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року, якою змінено порядок та спосіб виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц та стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 присуджені за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2018 року у справі № 204/7246/13-ц середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 09 вересня 2013 року по 23 березня 2018 року в сумі 526 228 грн. 84 коп. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.
       Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для встановлення нового строку для подання звіту та зобов`язати боржника - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати звіт про виконання судового рішення є безпідставними та не підтверджуються належними доказами у справі.
       Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб  — залишити без задоволення.
        Ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини постанови
проголошена у судовому засіданні 23 вересня 2025 року.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2025 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді  М.Ю.Петешенкова 

О.В.Свистунова