КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 вересня 2025 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 759/1382/19
номер провадження №22-ц/824/12111/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду 
цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Єфіменко І.О.,	
учасники справи: заявник ОСОБА_1 
апелянтка ОСОБА_2 в режимі відеоконференцзв`язку,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року /суддя Журибеда О.М./
за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Бердянської міської ради Запорізької області, Бердянський відділ державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
03.04.2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. У заяві послався на те, що на підставі постанови Верховного суду від 18.11.2020 року по цивільній справі №759/1382/19 Святошинським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною. У липні 2021 року зазначений виконавчий лист було направлено для примусового виконання до Бердянського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). 02.02.2021 року постановою Бердянського відділу державної виконавчої служби відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) закінчено виконавче провадження НОМЕР_1. Однак зазначений лист державним виконавцем не було повернуто до Святошинського районного суду м. Києва. Оскільки виконавчий лист перебував на виконанні Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), його втрачено у зв`язку з військовими діями РФ на території України.
 
Ухвалою  Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Бердянський відділ державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області про видачу дубліката виконавчого листа- задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа на підставі постанови Верховного суду від 18 листопада 2020 року по цивільній справі №759/1382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною. / т. 19 а.с. 123-128/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2  звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу скасувати, відмовивши у задоволенні заяви.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянтка посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, які, на її думку, базуються на неповному з`ясуванні обставин справи. Вона вважає, що судом першої інстанції не було достатньо досліджено та оцінено докази щодо фактичної втрати виконавчого листа, зокрема, чи дійсно документ зник через окупацію території Бердянська, чи можливо, що оригінал був повернутий заявнику або зберігається в іншому підрозділі державної виконавчої служби, або ж прихований самим заявником з метою повторного ініціювання виконавчого провадження. Апелянтка наголошує, що окупація Запорізької області не може слугувати автоматичною та єдиною підставою для визнання втрати без надання додаткових, переконливих доказів, таких як офіційні підтвердження про знищення архівів чи неможливість фізичного доступу до документів, що підтверджується практикою Верховного Суду (наприклад, у постановах від 08 травня 2024 року у справі № 310/1626/20 та від 28 лютого 2024 року у справі №572/3591/19), де підкреслюється необхідність реальних доказів втрати для уникнення дублювання виконавчих дій. Крім того, апелянтка вказує на можливе пропущення строків звернення за дублікатом, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення виконавчого документа становить три роки з моменту видачі оригіналу, а заявник не обґрунтував момент, коли саме стало відомо про втрату, що робить заяву несвоєчасною без належного відновлення строків. Вона також стверджує, що суд не врахував її заперечення як зацікавленої особи щодо відсутності об`єктивних доказів втрати та потенційного зловживання заявником, ігноруючи принципи рівності сторін (ст. 5 ЦПК України), неупередженості та змагальності, оскільки не дослідив можливі мотиви заявника, такі як спроба обійти припинення виконавчого провадження через окупацію чи уникнути відповідальності за невиконання рішення. Апелянтка підкреслює, що суд порушив ч. 4 ст. 263 ЦПК України, не застосувавши норму права, яка найкраще захищає права матері дитини, та не запобіг ситуації дублювання виконавчих проваджень, що могло б призвести до порушення інтересів дитини та прав апелянтки як боржника, з посиланням на необхідність запобігання зловживанням судовими процедурами відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянтки та заявника, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що Постановою Верховного суду від 18.11.2020 року у цивільній справі №759/1382/19 визначено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його вихованні: 1) можливість зустрічей кожної першої і третьої суботи та неділі з 11 год 00 хв суботи до 19 год 30 хв неділі за місцем проживання дитини з матір`ю;
2) можливість спільного відпочинку один календарний тиждень влітку та один календарний тиждень в зимовий період під час відпустки батька без присутності або у присутності матері дитини;
3) можливість спілкування засобами телефонного та електронного зв`язку з урахуванням режиму дня, що забезпечує гармонійний і здоровий розвиток дитини;
4) можливість спільного святкування у непарні роки наступних свят: Новий рік (31 грудня) з 20 год 00 хв до 19 год 00 хв наступного дня після свята, Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), Трійця;
5) можливість спільного святкування дня народження батька (1 березня).
В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року залишено без змін.
Постанова набрала законної сили 18.11.2020 року.
01.07.2021 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №759/1382/19.
02.02.2021 року постановою заступника начальника Бердянського відділу державної виконавчої служби відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ткаля Д.О. закінчено виконавче провадження за заявою стягувача ОСОБА_1 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». 
В матеріалах цивільної справи №759/1382/19 оригінал виконавчого листа від 01.07.2021 року відсутній, що підтверджується листом Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2023 року за вих. №01/377/2023, згідно з яким, при перевірці матеріалів справи та автоматизованої системи документообігу суду- комп`ютерної програми «Д-3» встановлено, що станом на день надання цієї відповіді, оригінал виконавчого листа, виданого 01.07.2021 року у справі №759/1382/19 до Святошинського районного суду м. Києва не повертався та в матеріалах справи відсутній.
Також встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.04.2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа - задоволено. 
Видано дублікат виконавчого листа на підставі постанови Верховного суду від 18 листопада 2020 року по цивільній справі №759/1382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною.
Постановою Київського апеляційного суду від 08.11.2023 року ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа залишено без задоволення.
Вказаною постановою встановлено, що Міністерство юстиції України наказом від 08.07.2022 № 2869/5 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» визначило, що під час дії воєнного стану відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія на яку поширюється компетенція Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Отже, заявник не був позбавлений можливості звернутись до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та отримати відомості про те, чи був направлений виконавчий лист відділом виконавчої служби до суду в порядку ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Як вбачається з матеріалів справи стягувач ОСОБА_1 звернувся з запитом до Управління забезпечення примусовго виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про отримання відомостей щодо виконавчого листа у справі №759/1382/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною.
23.01.2024 року за №б/н Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надало стягувачу відповідь на його запит, відповідно до якого, вказаний запит розглянуто до ЗУ «Про звернення громадян».
Встановлено, що оскільки Бердянський район та місто Бердянськ Запорізької області внесено до тимчасово окупованих РФ територій України згідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, з метою недопущення несанкціонованого доступу до інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження, її функціонування призупинено для працівників відділу. Також відповідно до наказів Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 18.02.2022 року працівникам відділу встановлено простій в роботі до стабілізації ситуації в Україні та припинення обставин, що викликали простій для працівників відділу. Враховуючи викладене унеможливлюється витребування будь-якої інформації у працівників відділу стосовно питань порушених у зверненні. Також вказаною відповіддю встановлено, що виконавче провадження НОМЕР_1 не передавалось, оскільки до Управління не надходили відповідні заяви.
Постановляючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції вірно керувався п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, про те, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання; ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 Закон України «Про виконавче провадження», про те, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Частиною 3 даної статті передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14-19 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.
Відповідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» №309 від 22.12.2022 року - вся територія Бердянського району входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні).
Судом першої інстанції зроблено висновок про те, що трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №759/1382/19 від 01.07.2021 виданого Святошинським районним судом м. Києва, на час звернення позивача з заявою про видачу його дублікату, не закінчився, оскільки був перерваний пред`явленням виконавчого листа до виконання.
Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що заявник вчинив всі можливі дії для повернення виконавчого листа, а також для отримання відомостей про те, чи був направлений виконавчий лист відділом виконавчої служби до суду в порядку ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», та вказував, що рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили. 
Доводи апеляційної скарги, викладені щодо необґрунтованості висновків суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин справи та відсутність достатніх доказів фактичної втрати виконавчого листа, апеляційним судом відхиляються. 
Суд першої інстанції на підставі листа Святошинського районного суду м. Києва від 27.03.2023 року за вих. №01/377/2023, а також відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.01.2024 року встановив відсутність оригіналу виконавчого листа в матеріалах справи та неможливість його витребування чи повернення через тимчасову окупацію території Бердянського району Запорізької області російською федерацією, що підтверджується Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року. Зазначені документи є достатніми доказами втрати, доводи апеляційної скарги в цій частині є припущеннями. Практика Верховного Суду, на яку посилається апелянтка (постанови від 08.05.2024 у справі №310/1626/20 та від 28.02.2024 у справі №572/3591/19), не суперечить цьому, оскільки в тих справах акцент робився на необхідності реальних доказів втрати, які в даному випадку надані.
Щодо доводів про пропуск строків звернення за дублікатом, вони також є необґрунтованими. Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України та ч.ч. 1, 2, 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", видача дублікату можлива до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа (три роки з дня видачі оригіналу 01.07.2021), який у даному випадку був перерваний пред`явленням листа до виконання 01.07.2021. Заява заявника від 03.04.2025 подана в межах цього строку, а момент виявлення втрати обґрунтовано через неможливість доступу до окупованих територій з 2022 року, що не потребує окремого відновлення строку.
Доводи апелянтки про ігнорування її заперечень, порушення принципів рівності сторін (ст. 5 ЦПК України), неупередженості та змагальності, а також можливе зловживання заявником судовими процедурами для обходу процедури по закінченому виконавчому провадженню, також судом апеляційної інстанції відхиляються. 
Відповідно до ст. 64-1 Закону України "Про виконавче провадження" у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.
Отже, закінчення провадження не перешкоджає відновленню його у разі подальших перешкод з боку боржника, для чого необхідний дублікат виконавчого листа. Видача дублікату не призведе до дублювання проваджень, а лише забезпечить можливість повторного ініціювання чи відновлення заходів для реалізації прав батька на спілкування з дитиною, без порушення інтересів дитини чи прав апелянтки. Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та базуються на формальних міркуваннях, не впливаючи на правомірність оскарженого рішення.
Також, на виконання клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повідомила що син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться з нею.
Заява ОСОБА_1 про визнання дій ОСОБА_2 зловживання правамиповернута заявникові у зв`язку з пропуском розумних строків подачі, а саме 07.09.2025 р.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та ґрунтуються на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
У Х В А Л И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року -  залишити без задоволення.
Ухвалу  Святошинського районного суду міста Києва від 05 травня 2025 року -   залишити без змін.
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.
 
Головуючий:                                        Судді: