Справа № 991/14/25
Провадження 1-кп/991/1/25

У Х В А Л А

09 вересня 2025 року                                                        м.Київ 

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 24.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52023000000000190, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

Історія провадження
На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 52023000000000190 від 24.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України.
Ухвалою Суду від 14.01.2025 у вказаному провадженні призначено судовий розгляд.
Під час судового розгляду кримінального провадження прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 шляхом збільшення розміру застави до 3 000 000 грн.

Доводи клопотання прокурора
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає таке. На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.02.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід застави в розмірі 1 000 000 грн. Разом з цим, на ОСОБА_4 покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. У подальшому обов`язки неодноразово продовжувалися. Під час останнього продовження обов`язків судом констатовано, що дотепер продовжує мати місце ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик незаконного впливу на свідків у даному провадженні. Вказуючи на обставини, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та існували протягом часу продовження процесуальних обов`язків, прокурор, разом з цим, також зазначає, що стороною обвинувачення встановлено нові обставини, які свідчать про суттєве збільшення ризику впливу обвинуваченого на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Такими обставинами, на переконання прокурора, є декілька моментів, що можуть бути пов`язані між собою: 1) адвокат ОСОБА_10 , який до 01.05.2025 здійснював захист ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинення свідком ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, оскаржував до суду бездіяльність посадових осіб правоохоронних органів щодо не внесення відомостей до ЄРДР, та оскаржував рішення слідчих суддів про відмову у задоволенні скарг на бездіяльність слідчих, прокурорів. Як підсумок, ОСОБА_10 досяг бажаної мети. Правоохоронними органами внесено до ЄРДР відомості по його заяві та розпочато кримінальне провадження за № 52025082060000820; 2) захист обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у даному провадженні здійснює адвокат ОСОБА_11 . Батько захисника до 24.09.2024 був суддею Запорізького апеляційного суду. Наведене, на переконання прокурора, свідчить про наявність у сторони захисту зв`язків з суддями Запорізького апеляційного суду; 3) в межах кримінального провадження № 42025080000000027 ОСОБА_8 30.07.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Після чого, ОСОБА_8 відсторонено від посади директора КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР, а тимчасово виконуючим обов`язки директора призначено ОСОБА_12 . Особа ОСОБА_12 потрапляла в поле зору правоохоронних органів під час досудового розслідування кримінального провадження № 520220000000439. Досудове розслідування у даному провадженні не завершено і детективами перевіряється можливі незаконні дії ОСОБА_12 за попередньою змовою із обвинуваченими у даній справі. Як вбачається з матеріалів провадження № 52023000000000190 ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтримують товариські стосунки оскільки мають спільні фотографії; 4) після призначення т.в.о. директора КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР ОСОБА_12 на посаду юрисконсульта подав ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою адвоката ОСОБА_11 ; 5) чоловік ОСОБА_13 - ОСОБА_14 є слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області та входить до групи слідчих у кримінальному провадженні № 42025080000000027, в якому ОСОБА_8 повідомлено про підозру. 
Враховуючи в сукупності вищевикладене прокурор переконаний, що ризик впливу на свідків у даному провадженні значно збільшився. Тому є підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжного заходу шляхом збільшення суми застави з 1 000 000 грн до 3 000 000 грн, та покладання низки додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. 

Позиція учасників судового засідання
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, пояснення надав аналогічні письмовому клопотанню та додатково пояснив таке. Наведені в письмовому клопотанні обставини щодо збільшення ризику впливу на свідків у даному провадженні попередньо не оцінювалися ні судом, ні слідчими суддями. Про них стороні обвинувачення стало відомо нещодавно. Наведена сукупність обставин вказує на ймовірність зростання такого ризику. Проте дотепер жодних дій обвинувачених щодо вчинення тиску на свідків не зафіксовано, ніякого спілкування зі свідками щодо зміни ними раніше наданих показань не було. Свідки з відповідними заявами до правоохоронних органів не зверталися. Також до свідків не застосовано заходів безпеки, оскільки фізичної загрози їх життю та здоров`ю не має. Посилаючись за збільшення ризику впливу через встановлення нових обставин прокурор просив клопотання задовольнити збільшивши суму застави та поклавши на ОСОБА_4 додаткові обов`язки.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні надала письмові заперечення щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення та зазначила таке. Прокурором не наведено та не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували його твердження про збільшення ризику впливу на свідків. Так, обґрунтовуючи свої доводи прокурор посилається на матеріали сторони захисту, які були відкриті прокурору в порядку ч. 11 ст. 290 КПК України. Законодавець забороняє використовувати стороні обвинувачення дані матеріали до моменту їх дослідження в суді та надання їм статусу речового доказу. На переконання захисника, прокурор фактично незаконно використовує докази сторони захисту для погіршення положення обвинуваченого. 
Разом з цим, захисник звернула увагу суду на ті обставини, що ОСОБА_10 , звертаючись із заявами про вчинення злочинів до правоохоронних органів діяв виключно, як фізична особа. Інтереси ОСОБА_4 в таких заявах він не представляв. Протилежні твердження прокурора свідчать про фактичне ототожнення ним захисника та клієнта, що є недопустимим. Твердження ж прокурора про наявність у обвинувачених зв`язків та впливу на суддів Запорізького апеляційного суду є грубим порушенням ст. 4 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, оскільки діяльність прокурорів повинна ґрунтуватися на принципах поваги до незалежності суддів. Втім, попри такі твердження, все одно є не зрозумілим, як можливі зв`язки обвинувачених з суддями Запорізького апеляційного суду можуть негативно вплинути на судовий розгляд даного провадження в частині ризику впливу на свідків. 
З приводу повідомлення свідку ОСОБА_8 про підозру захисник зазначила таке. По-перше, повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ст. 191 КК України ніяким чином не пов`язано з провадженням, яке внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 . Повідомлення про підозру стало результатом досудового розслідування кримінального провадження за фактом певних незаконних дій ОСОБА_8 . Про результати розслідування вказаного провадження доповідалося на різних рівнях влади, та про це наявні численні статті в засобах масової інформації. По-друге, незаконна діяльність ОСОБА_8 була у центрі уваги правоохоронних органів ще з 2016 року. Про що також висвітлювалося в ЗМІ, а викривачем в одній з таких справ був саме ОСОБА_4 . По-третє, прокурором не зазначено, як момент включення будь-якої особи до групи осіб, що будуть уповноважені на проведення слідчих дій у кримінальному провадженні впливає на збільшення ризику впливу на свідків в іншому провадженні. До того ж, відповідно до приписів законодавства, відповідне процесуальне рішення приймає керівник органу досудового розслідування, а не безпосередньо слідчий. Таким чином, включення до групи слідчих у кримінальному провадженні № 42025080000000027 ОСОБА_14 ніяким чином не залежало від самого ОСОБА_14 . Окрім цього, прокурор не зазначає, що ОСОБА_14 проводив відносно ОСОБА_8 слідчі дії, збирав докази, а сторона захисту в тій справі була позбавлення права заявити даному слідчому відвід. 
Відносно призначення на посаду т.в.о. директора КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР ОСОБА_12 захисник вказала, що таке рішення приймається координаційно-дорадчою радою Запорізької обласної військової адміністрації, до складу якої не входить жоден з обвинувачених у даній справі. З приводу призначення юрисконсультом в КНП сестри захисника ОСОБА_11 захисник вказала, що прокурором ніяк не аргументовано збільшення ризику впливу на свідків у кримінальному провадження таке призначення. А наявність факту знайомства ОСОБА_12 з обвинуваченими ніяким чином не свідчить та не доводить про збільшення ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. 
У сукупності викладеного захисник вказала, що всі посилання прокурора є надуманими, ґрунтуються на загальних припущенням та не містять жодних конкретних доказів наявності реального збільшення ризику від того стану, що існував протягом усього часу існування кримінального провадження. 
Окремо в письмових запереченнях захисник також послалася на відсутність і ризику переховування. Зазначила, що твердження прокурора про існування такого ризику з підстав виїзду ОСОБА_4 за кордон 8 разів протягом 2022-2024 років є абсурдним, та спростовуються самим фактом самостійного повернення обвинуваченого на територію України. Перебування за кордоном родини обвинуваченого протягом двох років є вимушеними обставинами, що пов`язані з військовою агресією російської федерації. 
Також захисник вказала, що сума застави, яку просить застосувати сторона обвинувачення є непомірною для обвинуваченого. При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею було відмовлено в обранні ОСОБА_4 застави у розмірі 4 000 000 грн. Слідчий суддя вивчивши матеріальне становище ОСОБА_4 та родини встановив, що застава у розмірі 1 000 000 грн належним чином забезпечить процесуальну поведінку особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні надав такі пояснення. Він виконував та виконує усі покладені на нього процесуальні обмеження. Не розуміє, як наявність певних обставин в очах прокурора може свідчити про збільшення ризику впливу на свідків в даному кримінальному провадженні. Зауважив. що з моменту набуття процесуального статусу у справі відразу сказав. що не має наміру спілкуватися зі свідками, оскільки сторона обвинувачення вказувала про можливість впливу на останніх. Також надав пояснення, що за останні роки його матеріальне становище лише погіршилося, та сума в 3 000 000 грн є непосильною для нього. Просив відмовити у задоволенні клопотання. 

Оцінка та висновки суду
Ознайомившись з клопотанням прокурора, запереченнями сторони захисту, вивчивши надані суду матеріалами, вислухавши думки учасників судового засідання, в поєднанні з матеріалами провадження, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Також у клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначається, зокрема: 1) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України; 2) виклад обставин, на підставі яких прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 3) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (ст. 184 КПК України). 
З досліджених матеріалів та матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.
Під час досудового розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.02.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 000 000 грн. Разом з цим на ОСОБА_4 було покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчих (детективів), прокурорів, слідчого судді, суду на першу вимогу; 2) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідками: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) носити електронний засіб контролю.
У подальшому строк дії процесуальних обов`язків неодноразово продовжувався. Востаннє обов`язки продовжені ухвалою суду від 11.07.2025, строком на два місяці. Тобто до 11.09.2025. У відповідній ухвалі суд констатував, що продовжують мати місце ризик ухилення ОСОБА_4 від суду, та ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Водночас, зі сплином часу, ухвалою суду від 11.07.2025 продовжені обов`язки: 1) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 2) утримуватись від спілкування з свідками: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Таким чином, встановлено, що дотепер відносно ОСОБА_4 продовжує діяти запобіжний захід у вигляді застави в сумі 1 000 000 грн, та продовжують діяти вищенаведені обов`язки. 
Посилаючись на наявність ризику можливого ухилення ОСОБА_4 від суду, та ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, наголошуючи на встановлені нові обставини, які виникли після застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, прокурор стверджує про збільшення ймовірності ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків. У зв`язку з чим, прокурор просить змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1 000 000 грн на заставу у розмірі 3 000 000 грн, та покласти на ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені п. 1, 3, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи вищевикладене та позицію прокурора стосовно зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу, Суду слід надати оцінку нововиявленим стороною обвинувачення обставинам в аспекті їх можливого впливу на реалізацію ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні. 
Так, дослідивши окремо кожну з наведених прокурором нових обставин, а також їх взаємопов`язаність між собою, співставивши нововиявлені обставини з особою обвинуваченого ОСОБА_4 та переклавши можливість використання таких нововиявлених обставин обвинуваченим з метою незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, Суд дійшов висновку, що прокурором не доведено, що такі нововиявлені обставини, як кожна окремо, так і вони в своїй сукупності, можуть свідчити про збільшення ризику незаконного впливу на свідків з огляду на таке. 
По-перше, Судом приймається до уваги належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 як протягом часу досудового розслідування, так і з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого у даному провадженні. З досліджених в судовому засіданні матеріалів, на які посилається прокурор, Суд не встановив активної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , яка б була направлена на досягнення тих подій, що прокурор вважає нововиявленими обставинами для зміни запобіжного заходу. 
По-друге, що стосується подання заяв про вчинене кримінальне правопорушення, то Суд зазначає, що реалізація особою наданого їй права звернення із заявою про вчинення злочину не може бути визнано тиском на іншу особу у кримінальному провадженні. До того ж, як вбачається із заяв, то ОСОБА_10 діяв безпосередньо від свого імені. Ті обставини, що на момент складання певних процесуальних документів він надавав правничу допомогу ОСОБА_4 ніяк не доводить змови останніх в бажанні чинити в майбутньому незаконний тиск на свідка ОСОБА_8 .
Також не свідчить про збільшення ризику впливу на свідків факт повідомлення ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні № 42025080000000027. Слідчий та прокурор є самостійними у своїй процесуальні діяльності, та здійснюють повідомлення про підозру, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Втручання у діяльність слідчого та прокурора осіб, які не мають на те законних повноважень, заборонено. Разом з цим, кримінальним кодексом України передбачена відповідальність за притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності. Посилаючись на викладене, Суд зауважує, що в судовому засіданні прокурором не надано відомостей, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 42025080000000027, мало на меті створити умови для можливого подальшого незаконного тиску на ОСОБА_8 , як свідка у кримінальному провадженні № 52023000000000190. Окремо Суд наголошує, що статус у особи свідка в одному кримінальному провадженні, не є підставою для не притягнення такої особи до кримінальної відповідальності в іншому провадженні, якщо нею вчинено злочин. 
Стосовно включення до групи слідчих у кримінальному провадженні № 42025080000000027 ОСОБА_14 , який є чоловіком рідної сестри адвоката ОСОБА_11 , Суд спираючись на приписи законодавства зазначає. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України визначення слідчого (слідчих), які здійснюватимуть досудове розслідування належить виключно до повноважень керівника органу досудового розслідування. З огляду на вказане вбачається очевидним, що ОСОБА_14 будучи працівником правоохоронного органу не мав повноважень не здійснювати досудове розслідування у разі включення його до відповідної групи слідчих в провадженні. Разом з цим, в судовому засіданні прокурором не надано відомостей стосовно того, що докази, на яких побудовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 зібрані саме ОСОБА_14 , та є неналежними та недопустимими у такому провадженні. 
В-третє, призначення на посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР ОСОБА_12 , який є знайомим обвинуваченого ОСОБА_4 , замість директора ОСОБА_8 також не може свідчити про зростання ризику впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на ОСОБА_8 . Відповідне відсторонення ОСОБА_8 від посади директора медичної установи безпосередньо пов`язано з кримінальним переслідуванням останнього у кримінальному провадженні № 42025080000000027. Ні ОСОБА_4 , ні інші обвинувачені у справі № 52023000000000190 не уповноважені на прийняття відповідних рішень. В судовому ж засідання прокурором не наведено обставин, які можуть бути використані обвинуваченим ОСОБА_4 в ситуації зміни директора певної медичної установи на його знайомого для незаконного впливу на свідка сторони обвинувачення у даному провадженні. 
Щодо призначення на посаду юрисконсульта в КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» сестри адвоката ОСОБА_11 суд переконаний, що перебуваючи на відповідні посаді особа позбавлена можливості чинити будь-який вплив на директора установи, якого до того ж відсторонено від посади.
В сукупності викладеного, Суд дійшов висновку, що не зважаючи на певну пов`язаність осіб, які є дотичними до обвинувачених у даному кримінальному провадженні, та подіями, що мали місце та на які посилається прокурор, підстав стверджувати, що ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків у даному провадженні збільшився, немає.
Суду також не були представлені будь-які докази, які б вказували на позапроцесуальний вплив ОСОБА_10 на осіб, які приймали рішення щодо внесення відомостей до ЄРДР та вручення підозри ОСОБА_8 .
На переконання Суду, ризик впливу обвинуваченого на свідків у даному кримінальному провадженні залишається на стільки ж актуальним, як і під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, та останнього продовження строку дії процесуальних обов`язків. Таким чином, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про необхідність змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу. Відтак клопотання прокурора задоволенню не підлягає. 
Щодо доводів захисника ОСОБА_5 стосовно матеріального становища ОСОБА_4 та відсутності ризику переховування, Суд вважає за можливе не надавати оцінку відповідним доводам оскільки вони зазначалися у якості заперечень на клопотання про зміну запобіжного заходу, якому вже надана оцінка та прийнято процесуальне рішення. 
Керуючись статтями 107, 131-132, 177-178, 182, 184, 194, 200, 369-372 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 52023000000000190 від 24.04.2023. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя                                                          ОСОБА_23