ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 300/141/20 пров. № А/857/19826/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Шинкар Т.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року (суддя Біньковська Н.В., ухвалене в м. Івано-Франківську о 10:39, повний текст складено 31.03.2025) у справі № 300/141/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-
                                                  В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 24.01.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та скасування висновку, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2025) позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затверджений наказом Івано-Франківської обласної державної адміністрації “Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців апарату облдержадміністрації, які займають посади державної служби категорії “Б” і “В”, у 2019 році” №162-к від 05.12.2019, в частині оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 26.12.2019 №167-к “Про звільнення ОСОБА_1 ”. Поновлено ОСОБА_1 з 27.12.2019 на посаді завідувача сектору мобілізаційної роботи апарату обласної державної адміністрації. Стягнуто з Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі  887477,48  грн. з проведенням (утриманням) необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. В задоволенні решти позову відмовлено.
03.08.2024, позивачем подана заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій він просив стягнути на його користь судовий збір в розмірі 3783,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. 
Додатковим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 03.08.2024 задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. В задоволенні решти заяви відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, його оскаржив позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким стягнути на його користь з Івано-Франківської обласної державної адміністрації судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу додаткове судове рішення вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої  статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 1, 2 статті 134 КАС України).
Згідно із частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.    
Статтею 134 КАС України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін.
Як вірно зазначено судом першої інстанції правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі також - Закон №5076-VI), відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 якого договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд керується критерієм їхньої дійсності та необхідності, а також критерієм розумності їхнього розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, значення спору для сторони тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, в акті виконаних робіт від 31.07.2024 зазначено, що адвокат Гавриленко В.Г. зобов`язувався надати ОСОБА_1 в межах адміністративної справи №300/141/20 юридичні послуги в суді першої інстанції, а також при необхідності в апеляційній та касаційній інстанції, а саме: усна юридична консультація, збір доказової бази - 4000 грн, підготовка позовної заяви - 5000 грн, участь в 1 судовому засіданні - 2000 грн, підготовка апеляційної скарги - 4000 грн, підготовка касаційної скарги - 4000 грн, оформлення та подача заяв, клопотань, відповідей на відзиви, заперечень, додаткових пояснень (з усіма додатками) в суд - 2000 грн. Враховуючи складність справи, результати вирішення спірних правовідносин, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень ОСОБА_1 , сторони домовились про обґрунтований розміру гонорару, який становить 25000 гривень.
Окрім цього зазначено, що вказана справа була предметом розгляду у всіх інстанціях, де надавались юридичні послуги адвокатом, а саме: усна юридична консультація, збір доказової бази; підготовка позовної заяви; участь в розгляд справи в суді 1 інстанції - рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (провадження П/300/217/20) - 4 судових засідання; підготовка апеляційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (провадження П/300/217/20); підготовка касаційної скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (провадження П/300/217/20) та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 (провадження №А/857/11507/20 року); участь в розгляді справи в суді першої інстанції (провадження П/300/434/24) рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 після скасування рішення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року (провадження № К/9901/3703/21) - 2 судових засідання.
Також в пункті 3 вказаного акту зазначено, що клієнт з моменту підписання цього акту в місячний термін з моменту проголошення судового рішення, зобов`язується оплатити гонорар, розмір якого визначений вказаним актом шляхом внесення визначеної суми в касу адвоката.
Також, в матеріалах справи наявний ордер серії ІФ 047593 від 10.03.2020 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 14.09.2017 серії ІФ №001225, а також квитанція про оплату позивачем наданих адвокатом послуг від 05.02.2025 №8368-8405-8324-4257.
Так, при розподілі судових витрат у цій справі суд першої інстанції вірно врахував: зміст позовної заяви; час, який необхідно затратити кваліфікованому юристу на підготовку усіх матеріалів адміністративної справи; складність адміністративної справи.
Як вірно звернув увагу суд першої інстанції, в наданому суду акті виконаних робіт від 31.07.2024 не вказано час, який адвокат витратив на надання кожної із правових послуг. Договору про надання правової допомоги суду не надано.
Відтак, проаналізувавши зміст долучених позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що заявлена адвокатом загальна вартість витрат на правову допомогу в сумі 25000,00 грн. є завищеною, розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи.
Зокрема, щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у виді усної юридичної консультації, збору доказової бази 4000 грн, підготовки позовної заяви  5000 грн, суд першої інстанції вірно зазначив, що згадані види правової допомоги є подібними та повторюють одна одну. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що збір доказової бази є одним із етапів підготовки позовної заяви, а тому не має вважатися окремою послугою. Відтак, з огляду критеріїв розумності, виправданості, співмірності із складністю справи, вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг є завищеною на 5000,00 грн.             
Стосовно таких видів правової допомоги як підготовка апеляційної та касаційної скарг на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 (8000 грн), суд першої інстанції вірно зазначив, що обґрунтування зазначені в апеляційній скарзі частково повторюються і у касаційній скарзі. Тобто, в адвоката позивача була відсутня необхідність в аналізі документів, вивченні проблеми та законодавства і судової практики, з огляду на наявність у останнього відповідних текстових напрацювань. Тому, суд першої інстанції в цій частині заяви обґрунтовано вважав, що  вартість заявленої до відшкодування суми вказаних послуг завищеною на 5000,00 грн.
Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такий вид правової допомоги як оформлення та подача заяв, клопотань, відповідей на відзиви, заперечень, додаткових пояснень (з усіма додатками) в суд - 2000 грн є завищеною. Суд зазначив, що з акті виконаних робіт не зазначено підготовку яких саме заяв по суті справи здійснював адвокат позивача. При цьому, в пункті другому акту виконаних робіт від 31.07.2024 згаданий вид правової допомоги відсутній.
Щодо такого виду правової допомоги як участь у судових засіданнях участь в розгляді справи в суді 1 інстанції  - 4 судових засідання, участь в розгляді справи в суді першої інстанції після скасування рішення від 25.08.2020 Верховним Судом - 2 судових засідання (всього 6 засідань), участь в 1 судовому засіданні – 2000 грн, суд першої інстанції вірно зазначив, що з огляду на критерії розумності, виправданості, співмірності із складністю справи, вартість заявленої до відшкодування суми вказаної послуги є завищеною, і з врахуванням складності справи повинна становити в загальній сумі 3000,00 грн.
Зважаючи на наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені адвокатом позивача до відшкодування 25000,00 грн витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Заявлений розмір витрат є неспівмірним із складністю справи, із реальним часом, витраченим адвокатом, та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
Судом першої інстанції також вірно зазначено, що виходячи із вартості кожної із вищевказаних видів правових послуг їх загальна вартість не становить 25000 грн, а є більшою. В матеріалах заяви від 05.08.2024 не зазначено, якими критеріями керувався адвокат заявляючи про загальну вартість наданої ним позивачу правової допомоги в розмірі 25000,00 грн.
А відтак, з огляду на обсяг наданих послуг, виходячи з критерію пропорційності колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача повинен становити 10000,00 грн, що буде співмірним зі складністю цієї справи, обсягом наданих адвокатом послуг, а також відповідатиме критерію реальності та розумності їх розміру. Решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.
Враховуючи часткове задоволення позову, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу під час розгляду цієї справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій в загальному розмірі 7000 грн (70 % задоволених вимог).
Окрім цього, щодо заяви позивача про ухвалення додатково судового рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 3783,60 грн. суд першої інстанції вірно зазначив, що в рішенні суду від 29.07.2024 вирішено питання розподілу понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору.
Зважаючи на все викладене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2025 року у справі №300/141/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар