Справа № 127/18694/25 
Провадження № 33/801/1010/2025
Категорія: 307 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Мазая В.М., потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 668485, 15 червня 2025 року о 01:05 год у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме чинив психологічний тиск та штовхав, чим завдав шкоди психологічному та фізичному здоров`ю (піднявся тиск, головний біль), в наслідок чого вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 668486, в той же день о 01:05 год, АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , а саме чинив психологічний тиск, в результаті чого вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, врахувавши положення ст. 36 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що суд першої інстанції внаслідок недотримання вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не перевірив належним чином обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не проаналізував докази, що містяться в матеріалах справи, покази та посилання сторін, не дав їм відповідної правової оцінки та належним чином не мотивував свій висновок про притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив скасувати постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Мазая В.М., потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
За ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Правовими приписами ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до ч.2 ст.173-2 КУпАП діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 668485 від 15 червня 2025 року; 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 668486 від 15 червня 2025 року;
-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15 червня 2025 року;
-поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ;
-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;
-терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№402477 від 15 червня 2025 року;
Вивчивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень.
Оцінивши зібрані у справі докази, вважаю, що дії правопорушника за ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані вірно, як скоєння дій психологічного характеру, тобто вчинення домашнього насильства.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.
Доказів на спростування висновків районного суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.
Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що до   ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення.
Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, вони не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.
Таким чином, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2025 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 та ч.2 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                                   В. В. Сопрун