Справа № 159/4207/25  Провадження №33/802/589/25 	Головуючий у 1 інстанції:Губар В. Є. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2025 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто  ОСОБА_2  на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.
Згідно з постановою ОСОБА_1  визнаний винним за те, що він 19.06.2025 о 17 год. 45 хв. по вул.Т.Шевченка, 86 у м. Ковель керував транспортним засобом - автомобілем марки «Фольксваген Пасат» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (результат тесту – 3,04‰), чим порушив п.2.9а ПДР.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав до місцевого суду апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови він не отримував.
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, апелянт вказує на те, що копію постанови він не отримував. Дані обставини, на його думку, свідчать про поважність причин пропуску цього строку.
Проте, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.
Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2025 року під час розгляду справи у Ковельському міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 був відсутній (а.с.15).
Апеляційну скаргу на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до місцевого суду через засоби поштового зв`язку лише 14 серпня 2025 року, що стверджується поштовим штемпелем на конверті, долученому до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який для нього закінчився 21 липня 2025 року (з урахуванням неробочих днів).
Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.
Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не отримав копію оскаржуваної постанови не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи.
Так, до місцевого суду у день розгляду даної справи, тобто 09 липня 2025 року, ОСОБА_1 подав власноручну заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вину визнає (а.с.14).
Крім того, в матеріалах справи є його власноручна розписка про те, що він 09.07.2025 у приміщенні суду отримав копію постанови від 09.07.2025 (а.с.16).
Також слід звернути увагу, що 15 липня 2025 року ОСОБА_1 подав до Ковельського міськрайонного суду заяву про розстрочку штрафу в сумі 17000 грн (а.с.18).
Таким чином, згідно зазначених розписки та заяви, ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови ще 09.07.2025 (а.с.16) та в межах строку на апеляційне оскарження подав заяву про розстрочку штрафу за оскаржуваною постановою (а.с.18). 
Отже, доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, є голослівними та суперечать матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає. 
Відтак, апеляційний суд приходить до обґрунтованого переконання, що ті мотиви, які наведено у клопотанні апелянта не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, так як повністю суперечать положенням ч.2 ст.294 КУпАП.
Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Підсумовуючи наведені обставини, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2025 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2025 року щодо нього – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                           В.П. Денісов