УХВАЛА

18 вересня 2025 року 
м. Київ

справа № 160/9989/22
адміністративне провадження № К/990/37079/25 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П.,
перевіривши касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 у справі №160/9989/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

          Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро»  звернулося до суду з позовом, в якому просило:
1) визнати протиправними дії посадових осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо складання акту від 27 червня 2022 року №1035/04-36-09-01/36710304 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним та викладення в ньому висновків про порушення Товариством з обмежено відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»;
2) зобов`язати Державну податкову службу України та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області утриматися від вчинення дій щодо прийняття розпорядження про анулювання ліцензій, виданих Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» №990102202100004, №990115202100003, №990108202100112;
3) визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій, винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області:
- від 21 липня 2022 року №000178/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 437 376,00 грн;
- від 21 липня 2022 року №000179/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 3 519 680,96 грн;
- від 21 липня 2022 року №000180/04-36-09-01/36710304, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 801 102,88 грн.
4) визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 01 липня 2022 року №152-рл щодо анулювання ліцензії ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» №990208202100084 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 07 грудня 2021 року до 07 грудня 2026 року;
5) зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» ліцензії №990208202100084 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 07 грудня 2021 року до 07 грудня 2026 року та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023, позов задоволено частково, а саме:
- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000178/04-36-09-01/36710304 від 21 липня 2022 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000179/04-36-09-01/36710304 від 21 липня 2022 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000180/04-36-09-01/36710304 від 21 липня 2022 року, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області;
- визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 01 липня 2022 року №152-рл щодо анулювання ліцензії ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» №990208202100084 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 07 грудня 2021 року до 07 грудня 2026 року;
- зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» ліцензії №990208202100084 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) терміном дії з 07 грудня 2021 року до 07 грудня 2026 року та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру.
          Постановю Верховного Суду від 17.10.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.09.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 у справі №160/9989/22 скасовано. Справу №160/9989/22 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 позовні вимоги було задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000178/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. Визнано протиправним та скасувано рішення про застосування фінансових санкцій №000179/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій №000180/04-36-09-01/36710304 від 21.07.2022, винесене Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області. У задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено.
          Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову
           08.09.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 у справі №160/9989/22.
          Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає поверненню, з огляду на таке.
          Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
          Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
          Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
          Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
          Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
          Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
          При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Однак, обґрунтування цих підстав зводиться до незгоди скаржника зі здійсненою судами першої та апеляційної інстанції оцінкою встановлених у справі обставин у взаємозв`язку із наявними доказами. Обґрунтування неправильного застосування норм матеріального права не узгоджується з висновками судів.
          Посилання скаржника на низку постанов Верховного Суду також не обґрунтоване ані тим, яку саме норму матеріального права суди застосовували неправильно, ані який саме висновок судів суперечить висновку Верховного Суду. Відсутнє й обґрунтування того, в чому скаржник вбачає подібність правовідносин.
          Зазначене свідчить про те, що підстави для касаційного оскарження судового рішення  визначає безвідносно до висновків судів попередніх інстанцій, які стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
          Усталеною є позиція Верховного Суду про те, що вимогам касаційної скарги щодо скасування судових рішень і ухвалення нового про задоволення позову має кореспондувати викладення у касаційній скарзі підстав для оскарження судових рішень у взаємозв`язку із усіма висновками, які стали підставою для відмови в задоволенні позову. Тобто, вимоги касаційної скарги мають бути сформульовані і відповідати їх безпосередньому обґрунтуванню прийняття рішення.
          Крім цього, у касаційній скарзі встановлено, що у ній міститься посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України з одночасним посиланням на пункт 1 та 4 частини другої статті 353 КАС України. 
          Водночас пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено. 
          При цьому, скаржник конкретно не зазначає, які саме докази, які наявні в матеріалах справи, залишилися не дослідженими та яку саме обставину такі докази підтверджують. Доводи про надання неправильної оцінки наявним у матеріалах справах доказам не є тотожним не дослідженню таких доказів, неповному з`ясуванню судом обставин та/або встановленню судом обставин на підставі недопустимого доказу.
          Також, позивачем не зазначається, які обставини встановлені судами, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів та чому ці докази є недопустимими.
          Касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судами норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права послідовне у взаємозв`язку із усіма висновками судів попередніх інстанцій, які стали підставою для відмови в позові та обов`язковим посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України (з наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави).
          Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а касаційний перегляд здійснюється в межах цих підстав.
          Підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.
          Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не належно викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
          За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить належних підстав оскарження судових рішень в касаційному порядку.
          Враховуючи викладене та керуючись статтею 332 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

          Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.08.2025 у справі №160/9989/22 повернути особі, яка її подала.
          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
          Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.  

Суддя	В.П. Юрченко