ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

07 жовтня 2025 року 	м.Суми	

Справа №577/5161/24 
Номер провадження 22-ц/816/1085/25

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2024 року, у складі судді Потій Н.В., ухвалене у м. Конотоп, повне судове рішення складене 16 грудня 2024 року,

                                                         в с т а н о в и в :

23 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 березня 2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 600 грн на кожну дитину. Син ОСОБА_3 досяг повноліття. З часу ухвалення рішення суду, зросли потреби дітей і розмір витрат на утримання синів значно зріс. Данило навчається у 9 класі школи №12, ОСОБА_5 – у 5 класі школи №1, обоє синів навчаються у спортивній школі. Позивачка несе витрати на лікування дітей, купує продукти харчування, одяг, взуття, шкільні приладдя, сплачує комунальні послуги. Позивач не працює. Відповідач є військовослужбовцем, розмір своїх доходів приховує, пропозицію поділити витрати на дітей відповідач ігнорує, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Просила збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на її користь, на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 1/2 прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну (збільшення) розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.
Змінено (збільшено) розмір аліментів, що стягуються за виконавчим листом № 2/577/450/16 виданим 27.05.2016 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 600 грн щомісяця на кожну дитину, на 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів за виконавчим листом № 2/577/450/16 від 31.03.2016 р.
Стягнуто з  ОСОБА_2 в дохід держави 1211,20 грн судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати. 
Заперечуючи наявність підстав для збільшення розміру аліментів, вказує про недоведеність передбачених ст. 192 СК обставин для зміни розміру аліментів, не надання доказів про розмір доходів позивачки та її перебування на обліку у службі зайнятості. Посилаючись на довідку про розмір сплачених аліментів, заперечує доводи про приховування ним доходів та самостійне утримання дітей позивачкою.
Зазначає, що син ОСОБА_5 на даний час знаходиться в інтернаті і ставить під сумнів надані позивачкою довідку про його навчання там, але не на пансіоні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, але вона офіційно не працевлаштована, має тимчасові заробітки. Син ОСОБА_5 навчається в КЗ Конотопський обласний академічний ліцей «Лідер» де перебуває п`ять днів на тиждень до 16 години, решту часу перебуває і харчується вдома. Відповідач є військовослужбовцем, має офіційний дохід і може матеріально утримувати дітей. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мають спільних синів: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7, 8).
Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 31.03.2016 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 600 грн щомісяця, на кожну дитину (а.с. 4).
Постановою державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ від 03.06.2016 р. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2/577/450/16 виданого 27.05.2016 р. Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів (а.с. 5).
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 24.01.2024 р. солдат ОСОБА_2 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.12.2023 р. №416 призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_2 (а.с. 6).
Згідно довідки КЗ СОР «Конотопський обласний академічний ліцей «Лідер» від 25.11.2024 р. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 5-а класі, в пансіоні з 01.09.2024 р. не проживав (а.с. 32).
Відповідно до довідок № 445, 449, від 03.10.2024 р. та 04.10.2024 р. КЗ СОР «Конотопського обласного академічного ліцею «Лідер» КЗ СОР Конотопська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів перейменовано на КЗ СОР «Конотопський обласний академічний ліцей «Лідер» та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в даному ліцеї з 20.06.2021 р (а.с. 18, 19).
За даними довідки начальника Конотопського ВДВС СХ МРУМЮ від 07.10.2024 р. ОСОБА_1 у період з лютого 2024 по вересень 2024 за виконавчим листом 2/577/450/16, що виданий 27.05.2016 р., отримувала аліменти: протягом лютого-травня 2024 року по 10224,55 грн щомісячно, у червні 2024 року – 8978,65 грн, протягом липня-вересня 2024 року по 62733,65 грн щомісячно (а.с. 20).
Згідно пенсійних посвідчень № НОМЕР_3 ОСОБА_10 та № НОМЕР_4 ОСОБА_11 є пенсіонерами (а.с. 21).
Рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що неповнолітні сини сторін потребують матеріальної допомоги на своє утримання з боку батька, який в силу ст. 180 СК України зобов`язаний та, являючись працездатним, маючи постійне місце роботи та достатній заробіток, може їх утримувати шляхом сплати аліментів щомісячно, врахувавши зміну обставин, що впливають на визначення розміру аліментів, відсутність у нього інших утриманців, невідповідність аліментів у розмірі 600 грн встановленому законом прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку, збільшив розмір аліментів, визначивши до стягнення аліменти на утримання двох дітей у частці від заробітку в розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
           Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;  2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;  3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;  3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.
У ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет України нa 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року – 3196 гривень.
Із урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін та вважає, що суд правильно визначився із способом їх стягнення, присудивши аліменти у частці від доходу батька.
Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона, як одержувач аліментів, ставить питання про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дітей, посилаючись на покращення матеріального стану платника аліментів у зв`язку з отриманням ним стабільного доходу за місцем проходження військової служби, недостатність коштів, які сплачує відповідач, на задоволення потреб дітей, неможливість самостійно забезпечувати достатній рівень життя синів через відсутність у неї постійної роботи та стабільного заробітку.
Відповідач визнав свій обов`язок з утримання неповнолітніх дітей, але доводив що молодший син не проживає із позивачкою оскільки навчається в інтернаті з перебуванням на пансіоні, тому підстав для збільшення розміру аліментів не має. 
Вказані обставини, на думку колегії суддів, є суттєвими та стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, який має офіційний дохід, у даному випадку буде сприяти кращому матеріальному забезпеченню дітей сторін. 
Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, визначений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, наявність доходу у платника аліментів, рівність обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частки від заробітку відповідатиме інтересам дітей та мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, встановленому ч. 2 ст. 182 СК України, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо визначеного розміру аліментів, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд 

                                                                у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов