ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/9869/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Шлай А.В.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Міністерства оборони України              
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду   від  30.12.2024, (суддя суду першої інстанції Мінаєва К.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі,  в адміністративній справі №280/9869/24  за позовом   ОСОБА_1 до  Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ІНФОРМАЦІЯ_1    про визнання  протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,  
УСТАНОВИВ:
          24.10.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: 
          1) визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, що оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.08.2024 № 14/в щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
2) зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити члену сім`ї померлого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачену статтею Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму доходів громадян матері – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
          Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 30.12.2024 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 частково. Визнав протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 16.08.2024 № 14/в, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги за померлого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_2 . Зобов`язав комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з доданими документами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, що викладені у цьому рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. 
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що належним чином не надав оцінки тому, що 08.09.2023 згідно з протоколом № 1701 засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Захворювання солдата ОСОБА_2 , 1995 року народження: «Гостра серцева недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена» послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , - захворювання, яке призвело до смерті та причина смерті, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. Компетенція військово-лікарської комісії регіону (в тому числі 20 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм , каліцтв) визначено в Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (надалі Наказ №402). Згідно підпункту “є” п. 21.5 Розділу 21 Наказу № 402 передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях: Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності. У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті «в» цього пункту. Постанова ВЛК у формулюванні «Захворювання ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» приймається, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, виникло, (розвинулося) в період проходження військової служби та є наслідком: вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; вживання або отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником); навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом). Отже приходимо до висновку, що на розгляд Комісії Міністерства оборони України надавався належний доказ (протокол засідання штатної 20 регіональної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 від 08.09.2023 № 1701 та висновок експерта від 02.05.2023 № 2319 Запорізького обласного бюро судово- медичної експертизи), який засвідчує про підстави для застосування до даних правовідносин положень ст. 16-4 Закону №2011-XII, проте суд 1-ї інстанції належним чином дані докази не оцінив, що спричинило прийняття необґрунтованого судового рішення.
          Також, відповідачем подано до суду додаткові пояснення, в яких він зазначає, що смерть ОСОБА_2 настала від кардіоміопатії неуточненого генезу, яка ускладнилась гострою серцевою недостатністю. При судово-токсикологічному дослідженні крові та частин внутрішніх органів в крові виявлено етиловий спирт у концентрації 1,3 проміле. Зазначена концентрація етилового алкоголю в крові в живих осіб зазвичай відповідає легкому алкогольному сп`янінню. Вказане, не спростовую твердження відповідача про те, що смерть позивача є наслідком вживання алкоголю, адже з таким діагнозом вживати алкоголь суворо заборонено. На думку відповідача, вказане є загальновідомим фактом. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
          Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 06.10.1995 ОСОБА_1 є матір`ю померлого військовослужбовця ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
З 15.07.2022 ОСОБА_2 призваний ІНФОРМАЦІЯ_6 до лав ЗСУ за мобілізацією та перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 .
За змістом довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 17.10.2022 № 10172, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , 27.08.2022 солдат ОСОБА_2 отримав МВТ стопи. За обставин: у ході проведення службового розслідування було встановлено, що під час виконання бойових завдань при безпосередньої участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України 27.08.2022 приблизно о 10:20 внаслідок підриву на протипіхотній фугасній міні на позиціях 8 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , розташованих поблизу АДРЕСА_1 , солдат ОСОБА_2 отримав бойове травмування. Травмування / поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_4 від 22.03.2023 № 2181 стан після вогнепального осколкового поранення лівої стопи (від 27.08.2022 року) з травматичним відчленуванням 1-3 пальців лівої стопи з наявністю зміцнілих післяопераційних рубців. Поранення важного ступеню. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Обмежено придатний до військової служби; непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, про що вказано у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 від 02.05.2023, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
За змістом висновка експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 02.05.2023 № 2319 смерть ОСОБА_2 настала від кардіоміопатії неуточненого ґенезу, яка ускладнилась гострою серцевою недостатністю. При судово-токсикологічному дослідженні крові та частин внутрішніх органів в крові виявлено етиловий спирт у концентрації 1,3 проміле. Зазначена концентрація етилового алкоголю в крові в живих осіб зазвичай відповідає легкому алкогольному сп`янінню.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.06.2023 № 12507 “Про результати службового розслідування” смерть військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 вважається таким, що сталося під час проходження військової служби, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол № 1701 від 08.09.2023) захворювання солдата ОСОБА_2 , 1995 року народження “Гостра серцева недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена”, яке згідно витягу з наказу командира НОМЕР_6 окремої механізованої бригади (по стройовій частині) від 10.07.2023 № 191-рс, сповіщення сім`ї № 46 (вих. № 2290) від 03.05.2023, виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 , лікарського свідоцтва про смерть № 2319 від 02.05.2023, виданого комунальною установою “Запорізьке обласне бюро судово-медичої експертизи” Запорізької обласної ради, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 02.05.2023, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 – ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
11.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_7 члена сім`ї матері військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби.
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26.01.2021 у справі № 311/3348/20, яке набрало законної сили 26.02.2021, був розірваний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 жовтня 2016 року виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, за актовим записом 07. Судом було встановлено, що від шлюбу сторони мають сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживає з матір`ю.
26.10.2023 позивач, ОСОБА_1 , як мати померлого військовослужбовця, та ОСОБА_3 , як законний представник сина померлого військовослужбовця ( ОСОБА_4 ), звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_10 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_2 з відповідним пакетом документів.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_11 від 12.12.2023 № 7065/С до директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони відповідно до пункту 13 Порядку № 975 був поданий висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проходження військової служби. На підставі поданих документів керівництво вважає, що члени померлого військовослужбовця, а саме: син – ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), мати – ОСОБА_1 мають право на одержання рівними частками зазначеної одноразової грошової допомоги. При цьому батько ОСОБА_5 надав нотаріально засвідчену заяву про відмову від можливої частки одноразової грошової допомоги.
При цьому відповідачем також надано лист ІНФОРМАЦІЯ_11 від 09.01.2024 № 197/С до директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони, яким відповідно до пункту 13 Порядку № 975 був поданий висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час проходження військової служби. На підставі поданих документів керівництво вважає, що члени померлого військовослужбовця, а саме: син – ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), мати – ОСОБА_1 не мають право на одержання рівними частками зазначеної одноразової грошової допомоги. 
Відповідно до довідки від 11.01.2024 № 179, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_2 дійсно брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н.п. Велика Комишуваха Ізюмського р-ну Харківської обл., в н.п. Бахмут Донецької обл.
Листом ІНФОРМАЦІЯ_12 від 07.05.2024 № 3773 позивача повідомлено, що згідно з пунктом 15 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379, посвідчення підлягають поверненню до територіального центру комплектування та соціальної підтримки / уповноваженого органу, який їх видав у разі: виявлення факту подання недостовірної інформації про військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, або членів його сім`ї. Оскільки згідно з висновком експерта № 2319 від 08.06.2023 при судово-токсикологічному дослідженні крові померлого ОСОБА_2 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,3 проміле, що відповідає легкому алкогольному сп`янінню, тому необхідно повернути видане посвідчення серії НОМЕР_7 від 11.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_13 .
При цьому листом ІНФОРМАЦІЯ_13 від 09.07.2024 № 6076 на адвокатський запит представнику позивача повідомлено, що рішення про визнання недійсним посвідчення серії НОМЕР_7 від 11.09.2023 не приймалося. Письмового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_14 стосовно зазначеного питання немає. Документи про визнання недійсним посвідчення готуються для подання до відповідних органів.
Згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 16.08.2024 № 14/в, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги: матері та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби солдата ОСОБА_2 .
Позивач вважає, що при прийнятті рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого військовослужбовця Міністерство оборони України неправильно застосовує та тлумачить закон, а тому звернулася до суду за захистом порушеного права.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що доказів на користь того, що фактом смерті позивача та перебуванням ним у стані алкогольного сп`яніння є причинно-наслідковий зв`язок. 
          Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанії з огляду на наступне.
          Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України від 25.02.1993 №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі - Закон №2232-XII), який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
За приписами статті 41 Закону №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі – Закон № 2011-XII).
У постанові від 29.06.2022 у справі № 640/6477/19 Верховним Судом зазначено: “Системний аналіз положень Закону №2011-XII, Порядку №975, статті 58 Конституції України, з урахуванням Рішень Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 13 травня 1997 року № 1-зп, та встановлених судами обставин справи, дають підстави колегії суддів для висновку, що призначення і виплата позивачам спірної грошової допомоги, в тому числі й вирішення питань стосовно обчислення її розміру, необхідно здійснювати в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто станом на дату, що зазначена у свідоцтві про смерть [……], а не на день прийняття відповідачем спірного рішення.”.
Згідно з пунктом 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема:
загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (підпункт 1);
смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (підпункт 2).
Згідно зі статтею 16-1 Закону №2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно з підпунктом “а” пункту 1 статті 16-2 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Згідно з пунктами 1, 6, 8 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. 
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Водночас статтею 16-4 Закону №2011-ХІІ визначені випадки, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються - якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (пункт 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ).
Так, на виконання Закону № 2011-XII Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві” від 25.12.2013 (далі - Порядок №975 у редакції, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин).
Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 4 Порядку №975 визначено, одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
В силу пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).
Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.
Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Відповідно до пункту 10 Порядку №975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:
заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);
витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
До заяви додаються копії:
документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;
свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;
свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);
свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);
свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);
рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);
рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.
Пунктами 15, 19 Порядку № 975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
          Встановлені обставини справи свідчать, що ОСОБА_2 з 15.07.2022 був призваний у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України про загальну мобілізацію №69/2022 від 24.02.2022 та перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 30.04.2023 № 293 солдат ОСОБА_2 вибув у відпустку за сімейними обставинами на 10 діб з 01 по 10 травня 2023 року (з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.06.2023 № 12507 “Про результати службового розслідування”). 01.05.2023 о 21:30 він був виявлений без ознак життя. При цьому він знаходився у відпустці за сімейними обставинами та проходив медико-соціальну експертну комісію м. Запоріжжя з метою визначення групи інвалідності. Смерть військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_2 вважається такою, що сталася під час проходження військової служби, не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
За змістом висновка експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 02.05.2023 № 2319 смерть ОСОБА_2 настала від кардіоміопатії неуточненого ґенезу, яка ускладнилась гострою серцевою недостатністю. При судово-токсикологічному дослідженні крові та частин внутрішніх органів в крові виявлено етиловий спирт у концентрації 1,3 проміле. Зазначена концентрація етилового алкоголю в крові в живих осіб зазвичай відповідає легкому алкогольному сп`янінню.
Згідно з витягом з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (протокол № 1701 від 08.09.2023) захворювання солдата ОСОБА_2 , 1995 року народження “Гостра серцева недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена”, яке послужило причиною смерті 01 травня 2023 року – ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Таким чином, за матеріалами справи смерть військовослужбовця настала у результаті гострої серцевої недостатності, кардіоміпатії у період проходження військовослужбовцем військової служби.
Втім, відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, від 16.08.2024 № 14/в матері та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби солдата ОСОБА_2 , було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 02.05.2023 № 2319. При цьому у спірному рішенні наявне посилання на статтю 16-4 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, за якою призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або дій у стані алкогольного сп`яніння.
Так, дійсно за змістом частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та пункту 19 Порядку № 975, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Водночас, сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/6477/19 від 29.06.2022.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, матеріалами справи (так само і наявними у відповідача документами) не підтверджується, що настання смерті ОСОБА_2 (гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія) перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із вчинення померлим певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
За таких обставин суд зазначає, що факт перебування ОСОБА_2 на момент смерті у стані алкогольного сп`яніння є необґрунтованою підставою для відмови у призначені та виплаті членам сім`ї померлого військовослужбовця одноразової грошової допомоги.
Таким чином, відсутні належні та достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 дій у стані алкогольного сп`яніння, що мали своїм наслідком його смерть, а отже висновок відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу членам його родини є безпідставним.
          Посилання відповідача на те, що сам факт вживання алкоголю став причиною смерті позивача з огляду на те, що діагноз ОСОБА_2 – кардіоміопатія неуточненого генезу не допускає вживання особою алкоголю, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки такі посилання фактично носять характер припущень.
          Суд зазначає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на користь того, що саме лише вживання алкоголю потягло за собою смерть ОСОБА_2 .. Крім того, в матеріалах справи відсутні буд-які докази (пояснення спеціаліста або відповідна експертиза) які б  підтверджували, що з діагнозом кардіоміопатія неуточненого генезу дозволено чи заборонено вживання алкоголю в певних дозах. 
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, що оформлене витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.08.2024 № 14/в щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання про виплату одноразової грошової допомоги.
Посилання відповідача на позицію Верховного Суду в справах №760/9519/17, №822/220/18, №826/13904/15, №120/4628/18, №640/23247/19, №640/14940/19 колегія суддів не приймає, оскільки  у наведених справах смерть військовослужбовців настала від дій та за обставин вчинення активних дій в стані алкогольного сп`яніння, натомість в цій справі таких обставин судом не встановлено.
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суд першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду – відсутні. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України   – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.12.2024 - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай