Дата документу 21.10.2025 Справа № 333/5325/25

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 333/5325/25                                                               Головуючий у І інстанції: Ходько В.М.
Провадження № 22-ц/807/1786/25                 Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2025 року         м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
Головуючого:                                                                Полякова О.З.,
суддів:                                                                        Гончар М.С.,
                                                                               Кочеткової І.В.,
секретар: Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Людмили Валентинівни на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2025 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2025 року  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Л.В. через підсистему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначено, що шлюбні відносини сторони не підтримують з квітня 2025 року у зв`язку зі зрадою відповідача. Протягом останніх років сімейне життя між подружжям поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, що призводить до сварок, свідком яких нерідко стають рідні та близькі, що тяжким чином впливає на психічний стан кожного та спричиняє душевні страждання. 
Від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Л.В. просила суд розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.01.2005 Запорізьким міським ВДРАЦС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 54. 
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Л.В.  через підсистему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2025 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції фактично відмовив позивачу у праві на розірвання шлюбу, гарантованому ст. 56, 110 СК України.
Крім того, суд фактично надав перевагу позову, поданому з порушенням правил підсудності, ігноруючи вимоги ст. 27, 28 ЦПК України, які є нормами матеріального права, що гарантують належну територіальну юрисдикцію, що призвело до необґрунтованого позбавлення позивача можливості захистити своє особисте немайнове право у передбаченому законом порядку.Також суд першої інстанції проігнорував своєчасно подане представником позивача клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
21 жовтня 2025року через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Л.В. про долучення доказів, у якій заявниця цитує ухвалу Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22 вересня 2025 року про передачу справи за підсудністю.
21 жовтня 2025року через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Л.В. про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства. Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала суду відповідає.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень п. 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки у провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (стаття 55 Конституції України).
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Підстави для залишення позову без розгляду законодавцем визначено у статті 257 ЦПК України.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення по суті спору у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Приписи пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України направлені на виключення випадків одночасного розгляду декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав.
Залишення позову без розгляду у цьому разі можливе лише за умови, що позов у справі, яка перебуває у провадженні цього чи іншого суду, є тотожним щодо позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
Необхідна наявність водночас трьох складових: тотожних сторін спору; тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Отже, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за суб`єктним складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, такі позови є тотожними і в такому разі суд залишає позов без розгляду з дотриманням правового механізму, передбаченого положеннями статті 257 ЦПК України.
У цій справі суд першої інстанції встановив, підтверджено матеріалами справи та не заперечували сторони, що у провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа № 521/10086/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, у якій ухвалою суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Колегія суддів зауважує, що у справі, ухвала, в якій переглядається апеляційним судом, з тими самими сторонами про той самий предмет та з тих самих підстав, провадження відкрито 15 липня 2025 року, тобто, майже на місяць пізніше, ніж у справі № 521/10086/25, тому правильним є висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 с. 257 ЦПК України.
Тож доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону і підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що на час відкриття провадження у цій справі у провадженні іншого суду вже перебувала справа з аналогічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , провадження у якій відкрито значно раніше, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ухвалена з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому підстави для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Л.В. слід залишити без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2025 року – без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Субботіної Людмили Валентинівни –залишити без задоволення.
Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 серпня 2025 року– залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 30 жовтня 2025 року.

Головуючий:

Судді: