ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12516/25	Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я. 	
Провадження № 33/817/510/25 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
за участі:
захисника особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , адвоката Скиби В.М.
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;
представника потерпілих адвоката Строценя Т.О.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Строценя Т.О., який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4, ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357266 від 10 червня 2025 року, ОСОБА_1 03 червня 2025 року о 16 год. 59 хв. в м. Тернопіль, по вул. Л.Українки, 18, керуючи транспортним засобом марки “CITROEN C4”, номерний знак НОМЕР_1 , не була достатньо уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль FIAT SCUDO, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги пунктів 2.3б, 10.9 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357246 від 10 червня 2024 року, ОСОБА_1 03 червня 2025 року о 16 год. 59 хв. в м. Тернопіль, по вул. Л.Українки, 18, керуючи транспортним засобом марки “CITROEN C4”, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, залишила місце події, чим порушила вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах провадження відсутні належні і допустимі докази вчинення ОСОБА_1 , інкримінованих їй адміністративних правопорушень.

       В апеляційній скарзі адвокат Строцень Т.О., який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважає, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, оскільки саме в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що місцевим судом неправильно надано оцінку відеозапису, який міститься в матеріалах справи, оскільки із нього чітко вбачається, як ОСОБА_1 здійснюючи паркування (рух назад/вперед декілька разів) здійснила неодноразове зіткнення/наїзд на транспортний засіб, який знаходився у не рухомому стані у дворі будинку.
       Звертає увагу, що в час настання ДТП на вулиці йшов сильний дощ (злива), у зв`язку з чим детального огляду свого автомобіля ОСОБА_3 провести не міг.
       Однак, на наступний день, а саме 04.05.2025 р., ОСОБА_3 було виявлено механічні пошкодження переднього правого крила транспортного засобу “FIAT SCUDO”.
       Виявивши дані пошкодження ОСОБА_3 звернувся у Тернопільську міську раду з метою отримання відео з камер відеоспостереження прибудинкової території за адресою м. Тернопіль, вул. Л.України.
       За наслідком вказаних подій, ОСОБА_3 викликав працівників поліції, які в подальшому оформили матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно винуватця ДТП — ОСОБА_1 .
       Апелянт стверджує, що про ДТП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не повідомила ні власника транспортного засобу, якому було завдано шкоду, а ні в установленому законом порядку, працівників поліції, натомість залишила місце пригоди.
       Сторона захисту переконана, що твердження ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, у зв`язку із відсутністю умислу на залишення місця ДТП через те, що вона не була обізнана про наїзд автомобіля під її керуванням на припаркований автомобіль потерпілого є безпідставними.
       Стверджує, що відображення червоної фарби на автомобілі “FIAT SCUDO”, д.н.з. НОМЕР_2 , однакова висота пошкодження виступаючими частинами транспортних засобів, свідчить, що саме водієм ОСОБА_1 вчинене ДТП, про яке остання знала, однак свідомо залишила місце події з метою уникнення відповідальності
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2025 року, якою закрито провадження стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122?4 та ст.124 КУпАП за відсутністю у її діях події складу адміністративних правопорушень та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст124 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.
       Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів пропуску цього строку з поважаних причин, так як справа розглянута без участі потерпілої сторони, рішення суду на адресу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не надходило, про постанову потерпілій стороні стало відомо тільки після одержання її копії 19.09.2025 року. 
       
       Заслухавши потерпілих ОСОБА_2 , яка є власником транспортного засобу “CITROEN C4”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який є користувачем вказаного транспортного засобу, та їх представника - адвоката Строценя Т.О., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2025 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4 ст124 КУпАП і застосувати до неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік; захисника особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Скибу В.М., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що слід поновити строк на апеляційне оскарження та частково задовольнити апеляційну скаргу представника потерпілої сторони, виходячи з наступного. 

       За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
       Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи проводився за відсутності потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
       Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
       Відомості про направлення потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії прийнятого судом рішення в матеріалах справи відсутні.
       Як вбачається із матеріалів справи 19.09.2025 р. ОСОБА_2 , яка є власником транспортного засобу, FIAT SCUDO, р.н. НОМЕР_2 , за її заявою отримала копію постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.07.2025 р. (а.с. 28)
       Апеляційну скаргу на вказану постанову місцевого суду подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представником потерпілих адвокатом Строценем Т.О. 26.09.2025 р.
       За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

       Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
       З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, виходячи з положень ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
       Цих вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.
       Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, у матеріалах справи немає.

       Проте, аналіз наявних у справі доказів, що були предметом дослідження апеляційного суду, свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих їй адміністративних правопорушень.
       При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що суд першої інстанції розглянув справу без участі потерпілої сторони, яку не було повідомлено про дату, час та місце судового розгляд, що вказує на неповноту судового розгляду.

       Статтею 124 КУпАП передбачається відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
       Відповідно до п. 2.3 б ПДР водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Згідно п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
       
       Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст. 124 КУпАП, оскільки такі спростовуються матеріалами справи. Натомість, винуватість останньої у вчиненні вказаних правопорушень, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
       Виходячи із системного аналізу та змісту ст. 279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення

       Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357266 від 10 червня 2025 року, ОСОБА_1 03 червня 2025 року о 16 год. 59 хв. в м.Тернопіль, по вул.Л.Українки, 18, керуючи транспортним засобом марки CITROEN C4, номерний знак НОМЕР_1 , не була достатньо уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль FIAT SCUDO, р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги пунктів 2.3 б, 10.9 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП.
       Отже, суд в межах цього протоколу повинен встановити - чи допущено ОСОБА_1 порушення саме цих пунктів Правил дорожнього руху та чи знаходиться ці порушення у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
       Обставини, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357246 від 10 червня 2025 року підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , відеозаписами, які містяться на компакт диску, протоколом огляду транспортного засобу від 10.06.2025, які додані до протоколу про адміністративні правопорушення.

       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів є відеозапис події ДТП, долучений до матеріалів справи.
       Оцінюючи вказаний доказ, місцевим судом зазначено, що на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано транспортний засіб марки CITROEN C4, номерний знак НОМЕР_1 . На 00:20:50 хв. відеозапису вказаний транспортний засіб починає рух заднім ходом та наближається до транспортного засобу який припаркований ліворуч позаду - FIAT SCUDO, р.н. НОМЕР_2 . Після цього автомобіль марки CITROEN C4 декілька разів наближається впритул до транспортного засобу марки FIAT SCUDO. На 00:26:49 хв. відеозапису до автомобіля FIAT SCUDO підходить водій, який оглянувши свій транспортний засіб сів за кермо та від`їхав убік, звільнивши місце для проїзду автомобіля марки CITROEN C4. На 00:38:28 хв. відеозапису водій автомобіля FIAT SCUDO вийшов з автомобіля та повторно оглянув свій транспортний засіб на наявність пошкоджень, після чого поїхав у невідомому напрямку. Попри те, що автомобіль марки FIAT SCUDO, р.н. НОМЕР_2 декілька разів наближається передньою правою частиною до камери відеоспостереження, з долученого відеозапису неможливо встановити наявність на передньому правому крилі вказаного транспортного засобу будь-яких пошкоджень. Крім того, водій вказаного транспортного засобу здійснивши декілька разів огляд автомобіля не виявив жодних пошкоджень.
       Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із наданою місцевим судом оцінкою даного доказу, зокрема, в частині того, що автомобіль марки “CITROEN C4” декілька разів наближається впритул до транспортного засобу марки “FIAT SCUDO”.
       Так, з долученого до матеріалів справи відеозапису з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: м. Тернопіль, вул. Л.Українки, 18, вбачається, що транспортний засіб “CITROEN C4” здійснюючи паркування, наблизившись впритул до транспортного засобу “FIAT SCUDO”, який знаходився в нерухомому стані у дворі будинку, незначною мірою контактує з ним.
       Про наявність такого контакту даних автомобілів свідчить той факт, що під час здійснення руху, шляхом намагання виїзду із двору будинку заднім ходом та подальшого розвороту, транспортний засобів “CITROEN C4” декілька раз торкається передньою лівою частиною в передню праву частину транспортного засобу “FIAT SCUDO”. (час відеозапису: 16:59:50 — 17:00:54)
       Апеляційний суд звертає увагу, що факт дорожньо-транспортної пригоди, за обставин даної справи, стверджується зафіксованою відеозаписом зміною сталого положення транспортного засобу “FIAT SCUDO” в момент, коли транспортний засіб “CITROEN C4” впритул наблизившись до нього торкається своєю передньою лівою частиною в його передню праву частину.
       Досліджені апеляційним судом матеріали справи, зокрема - зазначений вище відеозапис події, свідчать про те, що у водій ОСОБА_1 не була достатньо уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль “FIAT SCUDO”, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.        
       Відтак, доводи апеляційної скарги представника потерпілих в частині того, що суд першої інстанції у своєму рішенні дійшов хибного висновку про те, що водій ОСОБА_1 не могла порушити вимоги п.2.3 б, 10.9 ПДР є обґрунтованими.
       Апеляційний суд звертає увагу, що характер отриманих пошкоджень транспортними засобами “CITROEN C4”, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу марки “FIAT SCUDO”, державний номерний знак НОМЕР_2 , які зафіксовані протоколом огляду транспортного засобу (а. с.8) та схемою місця ДТП (а. с.4) узгоджуються з обставинами ДТП, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, актом огляду транспортного засобу та вищезазначеним відеозаписом.
       Як вбачається із оскаржуваної постанови, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстави стверджувати про наявність причинно-наслідкового зв`язку між подіями зафіксованими на долученому до матеріалів справи відеозаписі та шкідливими наслідками, у виді пошкодження транспортного засобу.
       З цього приводу апеляційний суд зазначає, що ракурс камери, яка здійснювала запис, дозволяє лише зафіксувати сам факт контактування автомобілів. Проте, відеозапис не дає можливості достеменно встановити, яке саме пошкодження та якої ступені заподіяно транспортному засобу “FIAT SCUDO”, а також чи мав автомобіль “FIAT SCUDO” пошкодження до моменту зіткнення, та чи змінився характер або ступінь пошкоджень після нього.
       Проте, відсутність таких відомостей, за обставин даної справи, не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця її вчинення.
       Більше того, такі відомості щодо пошкоджень транспортних засобів стверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.
       У схемі місця ДТП, яка сталася 03 червня 2025 року о 16 год. 59 хв. в м. Тернопіль, по вул. Л.Українки, 18, в графі «Перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП» вказано, що в автомобіля “FIAT SCUDO”, р.н. НОМЕР_2 «пошкоджено переднє праве крило», хоча й дійсно не зазначено ступінь такого пошкодження чи його вид (царапини, тріщини, вм`ятини і т.п.)
       Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 10.06.2025, предметом огляду був транспортний засіб “CITROEN C4”, червоного кольору, на передньому бампері зліва наявні характерні пошкодження, а саме потертості лакофарбового покриття, що може свідчити про їх ймовірне отримання внаслідок ДТП.
       Також місцевим судом взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 у якому вона стверджує, що на її автомобілі відсутні пошкодження переднього бампера, на підтвердження чого вона надала суду фотокартку датовану 09 червня 2025 року, тобто до проведення огляду даного транспортного засобу згідно протоколу огляду від 10 червня 2025 року.
       Як вбачається із долученого фотознімку, однозначно ідентифікувати і встановити який саме автомобіль зафіксовано на фото, а саме марку та модель транспортного засобу, його номерний знак не видається можливим.
       Більше того, наявність пошкоджень транспортного засобу “CITROEN C4” підтверджується вищенаведеним протоколом огляду, що, в свою чергу, ставить під сумнів пояснення ОСОБА_1 , надані з приводу відсутності пошкоджень переднього бампера.
       Отже, висновки суду першої інстанції в цій частині є передчасними і таким, що не ґрунтується на матеріалах провадженнях і досліджених судом доказах.
       Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Окрім того, вони узгоджуються як між собою, так і з поясненнями потерпілої сторони.

       Усі зауваження ОСОБА_1 та її захисника стосовно порушень порядку оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції, неправильно зазначених даних, тощо, не є суттєвими та не спростовують тих обставин, що встановлені апеляційним судом стосовно наявності факту ДТП.
       Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу “CITROEN C4”, під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу “FIAT SCUDO”, власником якого є ОСОБА_2 , з урахуванням досліджених судом доказів, апеляційний суд приходить до переконання, що водій ОСОБА_1 , допустили порушення вимог Правил дорожнього руху України водій, регламентованих пунктами п. 2.3 (б), 10.9 ПДР України, оскільки, керуючи транспортним засобом, не була достатньо уважною, не слідкувала за дорожньою обстановкою та її зміною, під час руху заднім ходом не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований автомобіль FIAT SCUDO, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
       При цьому, недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимоги Правил дорожнього руху України перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з виникнення ДТП.
       Наведені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, який, в порушення вимог ст.251, 252 КУпАП, поверхнево оцінив докази по справі, внаслідок чого дійшов хибного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення. 
       Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

       Враховуючи вищенаведене, твердження місцевого суду, викладені в постанові, що стосуються відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП у зв`язку з відсутністю умислу на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, апеляційний суд вважає також хибними.
       Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
       Згідно п. 2.10 а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №357246 від 10 червня 2025 року, ОСОБА_1 03 червня 2025 року о 16 год. 59 хв. в м. Тернопіль, по вул. Л.Українки, 18, керуючи транспортним засобом марки CITROEN C4, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетною до ДТП, залила місце події, чим порушила вимоги п. 2.10А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
       Вказані обставини стверджуються відеозаписом події, який був предметом дослідження апеляційного суду і якому вище надано відповідну правову оцінку.
       Зважаючи на те, що про вчинене ДТП ОСОБА_1 не повідомила ні власника транспортного засобу, а ні в установленому порядку працівників поліції, а натомість залишила місце вчинення ДТП, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки нею було порушено вимогу п. 2.10 а ПДР України.

       За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
       Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
       Враховуючи наведене, апеляційну скарга представника потерпілих слід задовольнити, оскаржувану постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124 КУпАП.
       Оскільки на час ухвалення постанови апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, ст. 247, 294 КУпАП, — 

       п о с т а н о в и в:

       Поновити адвокату Строценю Т.О. строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року.
       Апеляційну скаргу адвоката Строценя Т.О., який діє в інтересах потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 — задовольнити частково.
       Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 09 липня 2025 року відносно ОСОБА_1 — скасувати.
       Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
       Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст.122-4, 124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя