Номер провадження: 22-ц/813/6673/25 
Справа № 514/922/25
Головуючий у першій інстанції Кирилюк І. М.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
( вступна та резолютивна частини )
       27.10.2025 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу №514/922/25 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року у складі судді Кирилюк І.М., -
в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 , звернувшись 20 червня 2025 року засобами поштового зв`язку до суду з вищевказаною заявою, просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-3).
Ухвалою судді Тарутинського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року відмовлено у видачі судового наказу на підставі пункту 1 частини 1 статті 165 ЦПК України (а.с.11-12). 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.14-16, 18-21, 26-30).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість ухвали з підстав порушення норм процесуального права полягає у наступному. Ухвалу про відмову у видачі судового наказу постановлено з порушенням строку, визначеного частиною 2 статті 165 ЦПК України. Форма звернення із заявою про видачу судового наказу є спрощеною формою звернення до суду. Жодною процесуальною нормою не передбачений обов`язковий перелік документів, які мають бути надані. В ухвалі йдеться про не надання для підтвердження проживання дитини з матір`ю витягу з реєстру територіальної громади про склад сім`ї заявника, проте такий документ не підтверджує саме проживання фактично будь-кого з будь-ким за адресою. Предметом розгляду є стягнення аліментів на дитину, а не встановлення її місця реєстрації та проживання. Суд допустив надмірний формалізм при розгляді заяви. Заявник є особою, якій належить право вимоги. Заявником дотримано усі процесуальні норми, виконані усі необхідні процесуальні дії. Суд фактично посприяв ухиленню боржника від виконання батьківських обов`язків щодо утримання дитини, не врахував, що аліменти є власністю дитини, а не батьків, які лише отримують і використовують ці кошти від імені та в інтересах дитини.
Відзив на апеляційну скаргу не поданий.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне. 
       20 червня 2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направила до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини; заяву зареєстровано в суді 26 червня 2025 року; ухвалу про відмову у видачі судового наказу постановлено 30 червня 2025 року.
       Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог частини 2 статті 165 ЦПК України щодо строку розгляду заяви не підтверджені.
       Заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини подано ОСОБА_1 , боржником вказано ОСОБА_4 ; до заяви додано копії свідоцтва про шлюб, про народження дитини, паспортні дані стягувача та боржника.
       Згідно Свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 19 червня 2020 року Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Відмовляючи у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, суд послався на відсутність доказів на підтвердження проживання дитини із заявником, що було визначено судом як невідповідність поданої заяви вимогам пункту 5 частини 2 та пункту 4 частини 3 статті 163 ЦПК України.
       Доводи апеляційної скарги щодо надмірного формалізму у визначенні підстави відмови у видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини приймаються.
       Заявник ОСОБА_1 є матір`ю дитини ОСОБА_5 , боржник ОСОБА_2 є батьком дитини, про стягнення аліментів на утримання якої судовим наказом подано заяву.
        ОСОБА_1 як матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою, якій належить право вимоги стягнення аліментів на утримання дитини з батька дитини ОСОБА_2 ; вимогу заявлено на підставі пункту 5 частини 1 статті 161 ЦПК України. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №11-989заі18 вказала, що згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним; надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
У даній справі з урахуванням вищевикладених обставин відмова суду у видачі судового наказу за заявою матері малолітньої дитини про стягнення з батька дитини аліментів на утримання дитини є результатом надмірного формалізму у трактуванні положення пункту 4 частини 3 статті 163 «інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги», який спрацював не в інтересах дитини.
Доводи апеляційної скарги приймаються та мають наслідком скасування оскаржуваної ухвали. 

Керуючись ст.ст.367, 369, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Ухвалу Тарутинського районного суду Одеської області від 30 червня 2025 року про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 – скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
       Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повну постанову складено 27 жовтня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді С.О.Погорєлова 

Є.С.Сєвєрова