Справа № 159/7468/24  Провадження №33/802/519/25 	Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року                                                                 місто Луцьк

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27 жовтня 2024 року о 07 год 13 хв, на вул. Володимирській, 135 у м. Ковелі, Волинської області, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР).
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність та необґрунтованість через неповноту дослідження наявних у даній справі доказів та помилковість їх оцінки. Заперечує факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння, що доводиться його особистим зверненням до КНП «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» Ковельської міської ради. За наявності у розпорядженні доказу, яким установлено у його крові відсутність етанолу, вважає, що його дії не можна кваліфікувати як суспільно – небезпечні та карані за ст. 130 КУпАП. Також стверджує про позбавлення його доступу до справедливого правосуддя, за умови розгляду даної справи у його відсутності. У зв`язку із цим, просить постанову судді першої інстанції від 23 червня 2025 року стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження по даній справі закрити. Водночас просить поновити процесуальний строк на її апеляційне оскарження та визнати причини його пропуску поважними. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги в частині поважності підстав поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, вважаю наведені ОСОБА_1 причини пропуску такого строку поважними, а заявлене ним клопотання підставним.
ОСОБА_1 , будучи своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи у апеляційному суді, 22 жовтня 2025 року подав на адресу суду клопотання, про відкладення її розгляду через виниклу необхідність пошуку захисника. Однак, таке його клопотання не береться до уваги через те, що розгляд даної справи у апеляційному суді неодноразово відкладався: 30 липня 2025 року, 13 серпня 2025 року, 27 серпня 2025 року, 10 вересня 2025 року, 24 вересня 2025 року та 22 жовтня 2025 року, на підставі поданих ним аналогічних клопотань, тобто у розпорядженні першого було більш, ніж достатньо часу для пошуку захисника. Тому, таке чергове клопотання, оцінюється як зловживання процесуальними правами та з урахуванням вимог швидкого та ефективного правосуддя, при розгляді даної категорії справ, до уваги апеляційним судом не береться.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.
У поданій апеляційній скарзі, серед іншого, йдеться про безпідставний розгляд даної справи у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності що, як він стверджує, стало наслідком порушення його права на захист. 
Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за умови вжиття судом заходів для її своєчасного сповіщення про місце та час розгляду справи, і за наявності даних про таке її сповіщення, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як стверджується змістом оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 , будучи неодноразово належним чином повідомленим, у передбаченому законом порядку, на виклик до суду не з`явився, суд про причини неявки не повідомив. Справа до слухання у суді призначалась уперше 11 листопада 2024 року, про що свідчить відмітка у протоколі про адміністративне правопорушення та підпис ОСОБА_1 про ознайомлення, а пізніше 25 листопада 2024 року, 26 грудня 2024 року, 22 січня 2025 року, 11 березня 2025 року, 11 квітня 2025 року, 19 травня 2025 року і жодного разу він до суду не з`явився. 
На розгляд даної справи 23 червня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та її місце розгляду у Ковельському міськрайонному суді, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
У зв`язку із цим, розгляд даної справи проведено у відсутності першого на законних підставах, що також узгоджується із положеннями ст. 268 КУпАП, і підстав вважати порушеним його право на захист, не установлено. Право своєї безпосередньої участі, при розгляді даної справи, ОСОБА_1 не реалізував і у апеляційному суді. 
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо заперечення обґрунтованості оскаржуваної ним постанови судді, слід зазначити таке. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю стверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 159946 від 27 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейським, зокрема: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, а також відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовою розпискою, у якій значиться зобов`язання ОСОБА_1 не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; частково даними довідки інспектора сектору адміністративної практики Ковельського РУП ГУНП у Волинській області Ірини ПОРТЯНКО, якими стверджується факт видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08 листопада 2017 року посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що підставно було враховано суддею при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відеозаписом із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення таз урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь-якого суб`єктивного сприйняття доказом вини  ОСОБА_1 стверджується, що за наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, останньому була озвучена вимога про проходження ним відповідного огляду, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у найближчому закладі охорони здоров`я, проте, він від проходження такого огляду – відмовився. 
Аналіз зафіксованих на відео обставин вчиненого, не викликає неоднозначного сприйняття його поведінки, яка цілком підставно була оцінена поліцейськими та суддею – як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
І твердження  ОСОБА_1 про проходження ним такого огляду у самостійному порядку, у цей же день, не пізніше двох годин, з моменту виявлення підстав для його проведення, та відсутності у його крові етанолу, жодним чином не спростовують правильних висновків судді, так як за змістом оскарженої постанови, першого притягнуто до адміністративної відповідальності не за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є абсолютно відмінними за своїм змістом складами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Тому, при перевірці доводів апеляційної скарги, підстав стверджувати, що процедура його огляду на стан сп`яніння проведена із суттєвими порушеннями, не установлено, як і невідповідностей проколу про адміністративне правопорушення стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП вимогам ст. 256 КУпАП. 
Ураховуючи усе вищевикладене у своїй сукупності та взаємозв`язку, вважаю висновки судді про порушення водієм пункту 2.5 ПДР та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що оскаржуючи постанову судді першої інстанції, ОСОБА_1 ,, попередньо, звернувся до суду із письмовою заявою про розстрочку її виконання в частині сплати штрафу, і така його заява була задоволена судом.
Відтак, при винесенні оскарженої постанови, суддею не допущено порушень вимог КУпАП, які могли б вплинути на законність висновків суду, тому апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова судді першої інстанції – без зміни.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2025 року.
Подану ним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 червня 2025 року стосовно нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: