ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №334/1773/25                         Головуючий в 1 інст. Коломаренко К.А.
Провадження №33/807/818/25                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року                                                місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1  - адвоката Бубнова Д.Ю. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 22 лютого 2025 року о 14 годині 40 хвилин по вулиці Дніпровські Зорі в місті Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу. Від керування відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Бубнов Д.Ю., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою і незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло прийняття необґрунтованого і незаконного рішення.
Вказує щодо безпідставності посилання суду як на доказ вини ОСОБА_1 на висновок щодо результатів медичного огляду від 22 травня 2025 року, оскільки події, викладені в протоколі мали місце 22 лютого 2025 року. Крім того, в оскаржуваній постанові, суд не вказав номер висновку.
Посилається на порушення лікарем п. 20 Інструкції 1452/735 від 09.11.2015 року та п. 13 Порядку №1103, через внесення останнім змін у номер висновку після його складання.
Отже вважає, що відомості, викладені в протоколі з посиланням на медичний висновок № 1228, не відповідають дійсності, оскільки такий висновок щодо перебування у стані наркотичного сп`яніння відносно ОСОБА_1 не складався.
Крім того вважає, що медичний огляд ОСОБА_1 проведено з грубим порушенням: біологічний матеріал відібраний у одну ємність, аналіз проведено лише за допомогою тест-системи «Wondfo», яка не є лабораторним дослідженням. Наголошує, що жодних лабораторних досліджень із зразками сечі ОСОБА_1 в медичному закладі не проводилось, що підтверджується відеозаписом події. Крім того, ОСОБА_1 в суді першої інстанції зазначав про прийом заспокійливого препарату «Нервонорм CBD», який не має протипоказань до керування транспортними засобами, однак тест-система «Wondfo» могла зреагувати саме на наявність у сечі ОСОБА_1 складових препарату, а тому її показники не можуть свідчити про факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.
Звернув увагу на самостійне проходження ОСОБА_1 медичного огляду 18.03.2025 року, після припинення приймання «Нервонорм CBD», за результатами якого ОСОБА_1 у стані сп`яніння не перебував.
Отже вважає, що вищенаведені докази фактично не є належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 в інкримінованому його правопорушенні.
Просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2025 року. Прийняти нову, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи належне повідомлення захисника ОСОБА_1 - адвоката Бубнова Д.Ю. про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який зазначив про можливість розгляду справи за відсутністю захисника, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справи за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Пояснив, що у зв`язку зі смертю своєї бабусі приймав медичні каплі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 253862 від 22 лютого 2025 року підтверджується: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КПН « ОКЗПНД» ЗОР від 22 лютого 2025 року (а.с. 3);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1282 від 22 лютого 2025 року (а.с. 4, 26);
- відеозаписом події (а.с 7).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції вказані вимоги дотримані.
На доводи апелянта про проведення огляду  ОСОБА_1  на виявлення стану наркотичного сп`яніння з грубим порушенням, оскільки такий огляд проведено лише за допомогою експрес - тесту, який не є лабораторним дослідженням, при цьому не проведені дослідження зразків сечі водія, слід зазначити наступне.
У відповідності до п.п. 7, 8, 9, 12 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.
Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.
Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому слід зазначити, що даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013 р. зі змінами), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.
Також, відповідно до положень п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта що і мало місце в даному випадку та підтверджується актом медичного огляду ОСОБА_1 (а.с 23).
Отже, з огляду на сукупність вказаних обставин, порушень щодо процедури огляду  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу, не виявлено. 
За наслідками огляду  ОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння. Наведене підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1282 від 22 лютого 2025 р. 
Суддя апеляційного суду констатує, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП, зокрема лікарем КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, тобто у закладі, якому надано право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, затвердженого управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Крім того, стороною захисту надані до суду документи, зокрема:
- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 №1282 від 22 лютого 2025 р., в якому зазначено, що при огляді ОСОБА_1 були встановлені ознаки, які вказували на стан наркотичного сп`яніння, зокрема: поведінка – збуджена; мовна здатність – прискорена, вегетативно-судинні реакції – обличчя блідне, зіниці: розширені, реакція на світло:млява; рухова сфера – міміка:жвава, поза Ромберга – без хитань, точні рухи: пальцева-носова проба: не чіткі, які, як встановлено лікарем, призвели до висновку за результатами огляду - наркотичне сп`яніння, гостра інтоксикація (а.с. 23);
- копію результату імунохроматографічного дослідження сечі № 940 від 22 лютого 2025 р., з якого вбачається, що дослідження проведено тест-системою Wondfo, за наслідком дослідження встановлено позитивний результат (маріхуана) (а.с. 24);
- копію результату токсилогічних досліджень сечі на вміст наркотичних речовин методом тонкошарової хроматографії № 44 від 22 лютого 2025 р.(а.с. 25).
Отже, у судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 1282 від 22 лютого 2025 р. про перебування  ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.
При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновки лікарів щодо результатів медичного його огляду № 1282 від 22 лютого 2025 року, однак таким правом не скористалися.
Отже, суддя апеляційного суду відхиляє доводи захисника щодо проведення медичного огляду лікарем наркологом з порушенням вимог чинного законодавства. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не надано, а матеріали справи не містять відомостей на спростування результату медичного висновку.
На доводи сторони захисту стосовно того, що мало місце посилання суду на медичний висновок від 22 травня 2025 року, тоді як подія за участю ОСОБА_1 відбулась 22 лютого 2025 року, а також внесення лікарем змін у номер висновку після його складання, суддя апеляційного суду констатує, що зазначене дійсно має місце, проте, наявні помилки не є суттєвими та являють собою суто технічні описки, які жодним чином не впливають на викладені в протоколі обставини вчинення адміністративного правопорушення та кваліфікацію дій ОСОБА_1 , а тому вказані доводи не можуть бути прийняті як безумовна підстава для скасування постанови суду.
Перевіряючи доводи апеляції стосовно того, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком, апеляційний суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно у відсутності поліцейського та не в межах двогодинного строку з моменту встановлення підстав для його здійснення, наданий ним висновок лікаря про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено 18 березня 2025 року о 10 год. 27 хв., є недійсним відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Бубнова Дмитра Юрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/1773/25