П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/12297/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гуменюк К.П.   
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   

23 вересня 2025 року                                                                                 м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,
представника позивача: Люлика Р.І.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради про  адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом до Департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови серії ІВ № 00144178 від 25.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Вінницький міський суд Вінницької області рішенням від 21.07.2025 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що враховуючи обставини справи та склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, який передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил як зупинки, так і стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а також те, що притягнення винної особи відбувається саме за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і, як наслідок, правомірність притягнення її до адміністративної відповідальності за даною нормою постановою серії ІВ №00144178 від 25.02.2025 року.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Аргументами скарги зазначає, що якщо місце стоянки автомобіля є таким виїздом (заїздом) на прилеглу територію (наприклад, парковку біля будівлі), то воно не входить до перехрестя навіть якщо розташоване поблизу перетину доріг. Вважає, що спеціально відведене місце або заїзд,  не належить до перехрестя.
Також зазначає, що суд першої інстанції відхилив аргумент про відсутність виміряної відстані до перехрестя, пославшись на те, що з фото “чітко видно” менше 10 м. Однак надані фотографії не містять будь-яких вимірних орієнтирів або розмітки, за якими можна безсумнівно визначити відстань. Також на веб-сайті інспекції відсутня інформація про конкретну відстань від авто до перехрещуваної дороги. Таким чином, точне місце вчинення порушення та відстань до найближчого перехрестя залишилися не встановленими належним чином. Більше того, авто перебувало на прилеглому майданчику тобто поза межами перехрестя, відтак воно взагалі не могло фізично перешкодити проїзду інших ТЗ через перехрестя. 
Вважає, що позивачку фактично притягують за “стоянку на перехресті”, проте в матеріалах справи це не сформульовано прямо, що ставить під сумнів правильність кваліфікації. При винесенні постанови інспектором з паркування були порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП. Зокрема вона як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням, що є порушенням процесуальних норм при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
У зв`язку із наведеним вище позивач та її представник переконані, що факт порушення Правил дорожнього руху України в даному випадку не є доведеним, тож постанова від 25.02.2025 є незаконною та необґрунтованою, а отже такою, що підлягає скасуванню.
В поясненнях на апеляційну скаргу представник відповідача зазначає, що фотофіксація правопорушення, що міститься в матеріалах справи (географічні координати правопорушення: 49.2396027, 28.505726) підтверджує, що транспортний засіб NISSAN, д/н НОМЕР_1 17.02.2025 року о 11 год 04 хв. за адресою: просп. Коцюбинського,4 в м. Вінниці, дійсно здійснив зупинку ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, чим порушив вимоги підпункту ґ) пункту 15.9 ПДР. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Представник відповідача в судовому засіданні 09.09.2025 року підтримав позицію викладену у відзиві на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В судове засіданні 23.09.2025 року представник відповідача не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови головного спеціаліста – інспектора з паркування відділу паркування департаменту транспорту та міської мобільності Вінницької міської ради Войтенко М.О. серії ІВ №00144178 від 25 лютого 2025 року ОСОБА_1 на транспортному засобі Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , 17.02.2025 року об 11:04 год. За адресою: м. Вінниця, проспект Коцюбинського, 4 здійснила зупинку на перехресті вул. Є. Пікуса – просп. Коцюбинського, 4, а саме зупинку ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання перевагти в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга (п.15.9(ґ) ПДР), чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП.
Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 3 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеку, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів – учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ, і організацій незалежно від форм власності та господарювання, є Закон України «Про дорожній рух».
Відповідно до ч.2 ст.6 ЗУ «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить серед іншого уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до ст.14 ЗУ «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог ЗУ «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.15.9(ґ) ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.
У відповідності до ч.3 ст.122 КУпАП адміністративним правопорушенням серед іншого визначається порушення правил як зупинки, так і стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
У випадках, які підпадають під ознаки вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого даною нормою, кваліфікуючою ознакою такого діяння є саме створення перешкоди дорожньому руху.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України перешкодою для руху є нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.
Відповідно до ч.1 ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ч.1 ст.279-1 КУпАП у разі, якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч. ст.14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів
Інформація, яка міститься на веб-сервісі Google Maps та надані суду фотознімки надають можливість ідентифікувати автотранспортний засіб, з них чітко видно марка автомобіля, його державний номерний знак, а також географічні координати місця події.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Як встановлено судом першої інстанції із наявних у матеріалах справи даних фотофіксації адміністративного правопорушення та не заперечується позивачем, автомобіль марки Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_2 , 17.02.2025 об 11 год. 04 хв. був припаркований в м. Вінниця на проспекті Коцюбинського, 4.
За переконанням адвоката Люлика Р.І. зазначений транспортний засіб розташовано на прилеглій до будівлі за вказаною вище адресою території.
Згідно визначень, які дає п.1.10 ПДР, прилегла територія – це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.
Перехрестям же є місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, на фотознімках зафіксовано відсутність у місці розташування автомобіля ознак виїзду з прилеглої території, натомість наявність усіх ознак перехрестя, визначених ПДР. Тож дана ділянка дороги є саме перехрестям - вулиці Є. Пікуса та проспекту Коцюбинського.
Також, колегія суддів вважає  безпідставними посилання позивача, що інспектором з паркування не визначено конкретну відстань від автомобіля до перехрестя, оскільки із наданих фотознімків чітко видно, що така відстань становить явно менше 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини.
Поряд з цим, диспозиція відповідного пункту ПДР визначає відстань «ближче 10 м», як і зазначено в оскаржуваній постанові.
Також є неприйнятними доводи адвоката, що автомобіль позивача не створював перешкод дорожньому руху чи загрозу безпеці дорожнього руху, оскільки автомобіль позивачем зупинений та залишений у місці, де заборонені зупинка та стоянка, а саме на перехресті та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини, що за приписами ПДР та КУпАП визначає транспортний засіб таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху.
Оскільки за приписами п. 15.10 (а) ПДР стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка, тому в місці, визначеному п. 15.9 (ґ) ПДР також заборонена і стоянка транспортних засобів.
Разом з тим, суд першої інстанції взяв до уваги доводи представника позивача, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 25.02.2025 невірно визначено п. 15.9 (ґ) ПДР, оскільки позивачем здійснено стоянку, а не зупинку транспортного засобу.
Однак, враховуючи обставини справи та склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.122 КУпАП, який передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил як зупинки, так і стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, а також те, що притягнення винної особи відбувається саме за нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і, як наслідок, правомірність притягнення її до адміністративної відповідальності за даною нормою постановою серії ІВ №00144178 від 25.02.2025 року.
Таким чином, постанова серії ІВ №00144178 від 25.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за порушення правил дорожнього руху та накладення на неї адміністративного стягнення, є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.