ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/613/25  Номер провадження 22-ц/814/3925/25	Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю,-
В С Т А Н О В И В :
24 червня 2025 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю за 2023 рік в розмірі 25724,03 гривень, судових витрат по сплаті судового збору і витрат на правничу допомогу.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,48 га кадастровий номер 5325783800:00:024:0032, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пришибського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області та перебувала в оренді у відповідача, згідно договору оренди землі без номера від 17.12.2015 року, який був зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 27 липня 2016 року.
Згідно пунктів 8-10 договору оренди землі, строк дії договору становить 7 ( сім) років, орендна плата повинна вноситися до 31 грудня поточного року, розмір орендної плати складав 13397,93 гривень.
15.06.2018 року, між сторонами . було укладено додаткову угоду про заміну орендаря з ТОВ «ВІКТОРІЯ АГРОЕКСПО» на ТОВ « РАЙЗ ПІВНІЧ», відповідно до якої, з 2018 року орендна плата складає 25724,03 гривень.
В супереч умовам договору оренди землі, відповідач не виплатив позивачу орендну плату за землю за 2023 рік, розмір якої, на момент подачі позовної заяви, становив 25724,03гривень. Вищевказана поведінка відповідача спонукала позивача звернутись за захистом свої прав до суду.
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» про стягнення заборгованості з орендної плати за землю було задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ ПІВНІЧ» на користь ОСОБА_1 ,  заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік в сумі 25724 (двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять чотири ) гривні 03 копійки, судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп, та витрати на правову допомогу в розмірі 4000, 00 ( чотири тисячі) гривень.
З вказаним рішенням суду не погодилось ТзОВ «Райз Північ» та подали апеляційну скаргу, в якій прохає скасувати рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Зокрема вказує, що рішення суду першої інстанції винесене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи. Крім того, зазначає, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідач є податковим агентом на якого покладений обов`язок щодо розрахунку та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, відповідно, позивач позбавлений можливості самостійно розраховувати та сплачувати податки та збори. Крім того не погоджувався з розміром орендної плати.
Відзив на адресу Полтавського апеляційного суду не надходив.
Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що позивачу ОСОБА_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 4,48 га кадастровий номер 5325783800:00:024:0032, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Пришибського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Миргородського району Полтавської області та перебувала в оренді у відповідача, згідно договору оренди землі без номера від 17.12.2015 року, який був зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 27 липня 2016 року.
Згідно пунктів 8-10 договору оренди землі, строк дії договору становить 7 ( сім) років, орендна плата повинна вноситися до 31 грудня поточного року, розмір орендної плати складав 13397,93 гривень.
15.06.2018 року, між сторонами було укладено додаткову угоду про заміну орендаря з ТОВ « ВІКТОРІЯ АГРОЕКСПО» на ТОВ « РАЙЗ ПІВНІЧ», відповідно до якої, з 2018 року орендна плата складає 25724,03 гривень.
В супереч умовам договору оренди землі відповідач не виплатив позивачу орендну плату за землю за 2023 рік, розмір якої, на момент подачі позовної заяви, становив 25724,03гривень.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору оренди землі та додатковими угодами до нього чітко передбачено, що орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю орендну плату за користування земельною ділянкою не пізніше 31 грудня поточного року, крім того відповідачем не заперечується факту існування орендних правовідносин із позивачем.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).
Таким чином, цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі учасників щодо врегулювання їхніх відносин згідно з розсудом і у межах, встановлених законом, тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін, індивідуальним регулятором їхньої поведінки.
Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина перша статті 792 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
За змістом частин 1-3ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Виходячи з вищенаведеного саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія судів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки умовами договору оренди землі та додатковими угодами до нього чітко передбачено, що орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю орендну плату за користування земельною ділянкою не пізніше 31 грудня поточного року. 
ТОВ «Райз-Північ» не надало жодного доказу на підтвердження виконання обов`язку в частині виплати ОСОБА_1 орендної плати за 2023 рік. При цьому, ТОВ «Райз-Північ» не оспорює ні обов`язку щодо сплати заборгованості. Що стосується правничої допомоги, суд першої інстанції виходив з критерію реальності, а також критерію розумності дійшов правомірно висновку щодо доведеності витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн. 
Доводи апеляційної скарги щодо розміру заборгованості з орендної плати, не враховуються колегією суддів, оскільки, відповідач як податковий агент не позбавлений судом можливості виконати свої обов`язки та провести відповідні відрахування із суми орендної плати встановленої договором. Наведений відповідачем розрахунок на 11179,03 грн., не відповідає умовам договору, яким визначено лише розмір орендної плати та кінцевий строк її виплати, без будь-яких застережень і умов.
Колегія суддів зазначає, що інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.
Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз Північ» - залишити без задоволення.
Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 28 липня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 19 листопада 2025 року.

Головуючий суддя : _______________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: __________________ С.Б. Бутенко _________________ О.І. Обідіна